‫• זיהוי: מכתוב אהובתי: פרק ראשון (Mektoub, My Love: Canto Uno) - ‏2017 •‫ ‫• מקור הכתוביות: אחר •‫ ‫• תזמון: BluRay ‏02:53:38 •‫
‫• הכתוביות הוכנו ע"י UniHebSubs •‫ ‫• צפייה מהנה •‫
‫"אלוהים הוא אור העולם" ‫הבשורה עפ"י יוחנן.
‫"אור על גבי אור. ‫אללה ינחה אל אורו
‫"את מי שירצה." ‫הקוראן, "בשורת האור", 35
‫"אוגוסט 1994"
‫"קוסקוס"
‫הביפר שלך מעצבן.
‫אני יודע, יש לי עוד שלושה משלוחים. ‫אימא שלי תהרוג אותי. אני זז.
‫תפסיק! מה עם המשלוחים?
‫תפסיק.
‫איך זה?
‫תניחי את זה. -זה בסדר. ‫מה עם כפות הרגליים שלי?
‫תשמחי שאני מסבן לך את הישבן.
‫את מחכה למישהו?
‫מי זה? ‫-לא יודעת.
‫כן?
‫אופלי, מה נשמע? ‫-מה אתה עושה פה?
‫טוני כאן? ‫-לא.
‫זה לא הטוסטוס שלו? ‫-מה אתה עושה פה, אמין?
‫עברתי בסביבה. ‫חשבתי שראיתי את הטוסטוס שלו.
‫את בסדר? ‫-כן, ואתה?
‫בוא.
‫טוני!
‫אז זה היה טוני. ‫-כן.
‫אתה בסדר? -כן, ואת?
‫בוא תיכנס לכמה דקות.
‫הבהלת אותי.
‫למה? ‫-מה אתה עושה פה?
‫מה אתה עושה פה?
‫יצאתי לטייל קצת בדרך הביתה.
‫לא ידעתי שחזרת. ‫-הגעתי אתמול. -טוב, מגניב.
‫זה הבית של דודה שלי. ‫-דודה שלך?
‫אלנה? ‫-כן.
‫ידעתי שהיא גרה בסביבה, ‫אבל לא ידעתי איפה.
‫היא לא כאן? ‫-לא.
‫היא בבית חולים. ‫-לעזאזל.
‫מה יש לה? ‫-שחמת.
‫היא מאושפזת כבר שלושה חודשים.
‫אימא שלי ‫ואני מבקרות אותה כל יום.
‫זה חמור, אבל זה המצב.
‫רוצה לשתות משהו?
‫כן, בטח. מה שיש לך. ‫-בירה. אין לי משהו אחר.
‫אני שמחה לראות אותך, ‫אבל הבהלת אותי. -למה?
‫כי...
‫נראה לי שהבנת.
‫תראה, אני רועדת.
‫תודה. -אין בעד מה. ‫רוצה משהו לאכול? -לא, תודה.
‫אתה רואה איך אני רועדת? ‫הרגליים שלי...
‫היית אצל ההורים שלך? ‫הכול בסדר?
‫מה יש לך? ‫-למה את משנה נושא?
‫לא יודעת, אני לחוצה.
‫למה טוני הלך?
‫היה לו עוד משלוח?
‫אני חושבת.
‫חשבתי שאת עם קלמנט. ‫זה מה ששמעתי.
‫כן. -מה כן?
‫אני עדיין עם קלמנט. -אה, כן?
‫איפה הוא? -על נושאת ‫המטוסים "שארל דה גול",
‫הוא שומר... על השמיים.
‫בוא נדבר על משהו אחר.
‫מה המצב בחווה, עם ההורים שלך? ‫-הכול טוב.
‫טוני אמר לי שעזבת את לימודי ‫הרפואה. -כן, כבר בתחילת השנה.
‫למה? -זה לא מצא חן בעיניי. ‫זה לא מה שרציתי.
‫למה? ‫-נושאי הלימוד השתנו בשנה השנייה,
‫ואני לא בטוח ‫שזה מה שאני רוצה בחיים.
‫אז מה אתה עושה עכשיו?
‫אני כאן, בחופשה.
‫שמעתי שאתה עדיין כותב. ‫-כן, סיימתי את התסריט.
‫שלחתי אותו למפיקים בפריז.
‫אתה ממתין לתשובה? ‫-כן, כרגיל.
‫הרבה המתנה! מגניב. ‫כמה זמן תישאר כאן?
‫לא יודע, חודש-חודשיים.
‫אולי שלושה. תלוי אם אקבל תשובה. ‫אם אצטרך לחזור לפריז.
‫מה שלום האחים והאחיות שלך?
‫אחותי בהליכי גירושים.
‫היא חזרה לגור בבית.
‫היא במאבק משמורת בנוגע לילד.
‫אז זו לא תקופה ממש טובה. ‫-כן, אני מבין.
‫זה המצב.
‫והאחים שלך? ‫-בסדר.
‫מרטין למד לבחינה ‫כדי להיות שוטר, זוכר?
‫הוא עבר. ‫-מגניב.
‫אלכסי עוד לא החליט ‫מה הוא רוצה להיות:
‫צנחן או שוטר.
‫לא יודעת... ‫בכל אופן, משהו שקשור לחוק וסדר.
‫כמוך, חוק וסדר. ‫-כן, בדיוק!
‫אולי אני בכלל לא אחות שלהם!
‫רוצה? ‫-מהחווה שלכם? -ברור.
‫מה? ‫-כלום.
‫נו, דבר.
‫קלמנט צריך לשמור על משהו אחר.
‫בדיחה טובה.
‫את מנסה לקנות אותי עם תותים? ‫-ממש לא.
‫כמה זמן את כבר עם טוני? ‫-מה?
‫כמה זמן את עם טוני?
‫זה התחיל לפני ארבע שנים.
‫אני אומרת "התחיל", כי...
‫זה לא שאנחנו יחד ארבע שנים.
‫אנחנו מתראים מזה ארבע שנים.
‫ארבע שנים.
‫אז...
‫אין ביניכם כלום.
‫לא, אבל...
‫לא יודעת.
‫את לא הולכת להתחתן? ‫-כן. אנחנו מתחתנים.
‫זה עדיין על הפרק? ‫-נראה לי שכן.
‫כן, זה עדיין על הפרק.
‫זה מסובך.
‫אני רואה.
‫תשמור על זה לעצמך? ‫-כן.
‫אתה מתכוון ‫לדבר על זה עם טוני...?
‫הוא אף פעם לא הזכיר את זה...
‫הוא לא דיבר איתי על זה.
‫גם את לא.
‫אני יודעת.
‫אתה מתעסק עדיין בצילום?
‫אני רוצה לחזור לזה.
‫אני בטוחה.
‫לא אותי! זה נגמר.
‫זה היה משעמם. -את עושה פוזה, ‫ומשחקת אותה כאילו לא נוח לך.
‫מה פתאום.
‫קדימה. -אני לא עושה פוזות! ‫-לכי קצת אחורה.
‫אני צוחקת.
‫זהו...
‫אתה זוכר את התמונות שצילמנו? ‫-כן.
‫לא הראית לי אותן אף פעם.
‫אימי סידרה את חדרי ‫והשאירה אותן על השולחן.
‫הגיע הזמן שתראה לי אותן.
‫שאבוא לחפש אותן ‫על השולחן שלך?
‫אני אבוא, אבל...
‫נצלם תמונות חדשות.
‫אה, כן?
‫רק אם נהיית יותר מקצועי.
‫אז דגמנתי ארבע שעות ‫בשביל תמונה אחת...
‫את נהנית מזה. ‫-כן, מאוד.
‫היה ממש כיף. סתם, היה סבבה.
‫אבל בכל זאת...
‫לא, זה יהיה יותר מהיר. השתפרתי.
‫אתה מצלם בפריז?
‫כן, צילמתי המון תמונות.
‫לא תמיד יש לי זמן, אבל כן. ‫-מגניב.
‫תראה לי אותן? ‫-כן.
‫רק אם תרצה, כמובן. לא בכוח. ‫-אני רוצה.
‫יש לך חברה שם?
‫יש לך חברה בפריז? ‫אתה מצלם אותה?
‫לא.
‫מה לא? הצילומים או החברה?
‫גם וגם. -אני רואה שאתה מחייך. ‫אל תעבוד עליי.
‫לא, אני עובד ‫עם כמה בחורות במסעדה, אבל...
‫חברות לעבודה. זה הכול?
‫זה הכול. שום דבר רשמי.
‫אז חצי רשמי.
‫כמו אצלך בערך.
‫תפסיק, תפסיק.
‫השתנית. ‫-באמת?
‫גבהת. -שטויות. ‫-נשבעת לך.
‫את חושבת? ‫-אתה כמעט נאה עכשיו.
‫תודה על המחמאה.
‫אתה יכול לעזור לי? ‫-אני מביך אותך? -לא.
‫את יכולה להגיד לי. ‫-אני עוד רועדת.
‫תפסיקי לזוז.
‫זהו?
‫נזוז?
‫חכה, חכה. ‫אני אצא ראשונה.
‫בסדר. בוא.
‫מותר? ‫-כן.
‫באת באופניים?
‫כל כך יפה כאן. ‫אני צריך להביא את המצלמה.
‫קניתי מצלמה חדשה. ‫-כן, כדאי.
‫אתה רוכב בפריז? ‫-לא.
‫אין לי אפילו אופניים.
‫אני נוסע במטרו.
‫ובמטרו, ובמטרו...
‫ובמטרו ובמטרו?
‫אתה חי במטרו? ‫-בערך.
‫לא היית צריך לעזוב. ‫-נו, טוב...
‫אתה לא אוהב לחיות שם?
‫תסתכלי סביב.
‫צודק.
‫כשרואים את זה כל יום, ‫זה משעמם.
‫אי אפשר להשתעמם מזה. ‫-כל שגרה היא משעממת.
‫אני הייתי רוצה לנסוע לפריז. ‫-אם יזמינו אותי לפגישה,
‫תבואי איתי לביקור. ‫-באמת?
‫יש פסל בכיכר לה נאסיון ‫שמזכיר לי אותך.
‫למה? -תבואי ותראי. ‫-תגיד לי. -את תראי.
‫תסתובבי, אבל לאט לאט.
‫ממש לאט.
‫נכון? ‫-כן.
‫שלום.
‫יפריע לכן אם נשב כאן?
‫אנחנו בדרך כלל יושבים כאן. ‫-באמת?
‫זה המקום הקבוע שלנו. -והרבה ‫אנשים תופסים לכם את המקום?
‫זה לא בדיוק המקום שלנו,
‫אבל אנחנו יושבים פה בדרך כלל.
‫בוא. זה בן-דוד שלי, אמין.
‫איך קוראים לכן? ‫-אני שארלוט.
‫חמודים, הם מדברים יחד.
‫ואת? ‫-סלין.
‫זה טוני, בן-דוד שלי. ‫-כן, טוני.
‫אתן מכאן?
‫לא, מניס. ואתם?
‫כן, מהאזור.
‫אתן כאן בחופשה? ‫-כן.
‫באתן להרבה זמן? ‫-שבועיים.
‫פחות או יותר.
‫שכרתן דירה כאן? -לא, אנחנו ‫אצל סבתא שלי. -סבתא שלך?
‫כן.
‫למה את צוחקת? ‫-לא יודעת. אתה מצחיק אותי.
‫מה אתם עושים?
‫אני מנהל כל מיני עסקים. ‫-מנהל עסקים? -מסעדות.
‫כי "כל מיני עסקים" זה נשמע מוזר.
‫לא, שתי מסעדות כאן ‫ועוד שתיים בתוניסיה.
‫באמת? לא נכון. איפה בתוניסיה?
‫חמאמאת.
‫את מכירה? ‫-את חמאמאת, לא. תוניסיה, כן.
‫היית שם? ‫-כן, לפני שנתיים עם הוריי.
‫איפה הייתם? ‫-בסוסה, תוניס וג'רבה.
‫אולי ניסע לשם בקרוב. ‫-אני מקווה.
‫לחמאמאת? ‫-כן, לבקר את אבא שלי.
‫הוא גר שם? ‫-כן, הוא מטפל במסעדות.
‫ואתה מנהל את אלה שכאן? ‫-אלה שכאן ואלה ששם.
‫אתה מנהל ארבע מסעדות. ‫-כן... -המנהל.
‫בסדר גמור, סליחה! ‫-ומה אתן עושות?
‫אני לומדת מנהל עסקים.
‫בית ספר לריקוד. ‫-נחמד.
‫בן-דודי עבר לא מזמן לפריז.
‫כן, ללימודי רפואה. ‫והוא גם כותב תסריטים. מדע בדיוני.
‫התסריט האחרון היה מדע בדיוני. ‫-מה הסיפור?
‫אתה לא רוצה להגיד? -נו, ספר. ‫-לא, זה משהו...
‫זה מתרחש בכדור הארץ, בעתיד.
‫בסביבות 2020, 2022, משהו כזה.
‫בני האדם חיים ‫עם רובוטים שנראים אנושיים.
‫יש סיפור אהבה בין גבר ‫לרובוטית.
‫רובוטית יפה. ‫-חמוד...
‫אתן אוהבות קולנוע?
‫כן, בטח.
‫יש כוכבים שבאים למסעדה.
‫באמת?
‫אז היא מוכרת? ‫-מאוד!
‫"השמש של חמאמאת".
‫את לא מכירה?
‫"השמש של חמאמאת". ‫-כן, אני מכירה.
‫באמת? -כן, הייתי שם עם סבתא ‫שלי. -מסעדה טובה. -כן, טובה.
‫היה לך טעים? -כן, מאוד. ‫-נהנית? -כן, מקום מגניב.
‫ראית איזה כוכב? ‫-לא ששמתי לב.
‫ג'סיקה פטרסון ‫אוכלת לשם לפעמים.
‫זאת ששיחקה ‫ב"להבות של תשוקה".
‫היא ובעלה גרים באזור.
‫גם אלדו מאצ'ונה בא לשם.
‫אתן לא מכירות את אלדו מאצ'ונה? ‫-מי? -אלדו מאצ'ונה.
‫"קלאסה".
‫אתן לא מכירות? ‫-לא, מי זה?
‫הוא שחקן מפורסם מאוד. ‫-לא שמעתי עליו.
‫את לא מכירה את ה"קלאסה"? ‫-מה זה, שם של סרט?
‫לא, צורת הליכה.
‫הוא עושה את זה בכל הסרטים שלו. ‫-"קלאסה"?
‫הוא המציא צורת הליכה? ‫-כן, הוא צועד ככה. -נו, תראה לנו.
‫להראות לך? ‫-כן, תראה לנו.
‫תן לנו הדגמה. אולי נבין מי זה.
‫הוא מתחיל ככה...
‫ואז הוא עושה צעדים קטנים. ‫-הוא מדלג ככה?
‫הדילוג הזה מוכר לי.
‫"אלדו קלאסה".
‫ככה...
‫שימו לב, גם אחורה.
‫לא מוכר לכן?
‫אתן לא מכירות אותו? ‫-לא.
‫הלכתן כבר לשחות? ‫-כן.
‫המים נעימים? ‫-כן, מאוד.
‫נלך לשחות כולנו יחד? ‫-יאללה.
‫את באה? ‫-אני רק אמרח קרם הגנה.
‫אני אבוא תכף.
‫כבר? ‫-כבר מחזיקים ידיים.
‫הם נראים מרוצים.
‫אני מקווה.
‫אתה רוצה?
‫את רוצה להיות מורה למחול? ‫-לא, רקדנית.
‫רקדנית... טוב.
‫בליווי תזמורת? בלהקה? ‫-בקברט ובלהקה.
‫את צריכה לבוא לפריז. ‫זה ה-מקום. -כן.
‫הקברטים הכי טובים הם בפריז, לא? ‫היא מפורסמת בזה.
‫אני לא מכירה כל כך את פריז. ‫-אני יכול לעשות לך סיור.
‫את בעניין? ‫תיזהרי, אני אזכור את זה.
‫אני מקווה מאוד.
‫לא היית בפריז אף פעם? ‫-הייתי פעם-פעמיים.
‫ביקרתי רק במוזיאונים. ‫-יש שם מוזיאונים יפים. -כן.
‫הלובר, מוזיאון ד'אורסה, לא חסר.
‫פריז יפה מאוד. מיוחדת. ‫אפשר לצלם שם תמונות יפות.
‫אתה גם צלם? ‫-אני אוהב לצלם.
‫אף פעם לא צילמתי רקדנית. ‫-באמת?
‫מה דעתך? -אתה רוצה לצלם אותי? ‫אני לא כל כך פוטוגנית. -באמת?
‫אבל את רוקדת טוב? -לא יראו ‫את זה בתמונה. -את לא יודעת...
‫תמונה אומרת הרבה, ‫זה לא רק רגע,
‫במיוחד בריקוד.
‫תנוחה או מחווה ‫יכולות לעשות הרבה.
‫טוב, בסדר.
‫את מסכימה? ‫-כן.
‫אם תעשה לי סיור בפריז. ‫-בטח, בכיף.
‫תן וקח.
‫איפה שני אלה?
‫את רואה אותם? ‫-לא.
‫אה, הנה הם.
‫שארלוט לא מבזבזת זמן.
‫זה בן-הדוד שלך. -זאת היא.
‫אין מצב, היא לא כזאת.
‫אבל היא פתוחה לרעיונות. ‫-כן.
‫שנצטרף אליהם ‫לפני שהם יעשו שטויות?
‫לא שזה ישנה הרבה. ‫-זה בטוח.
‫אין לי מזל.
‫היי, אתם!
‫שלום, דוד.
‫מה נשמע, אחיין? ‫-איימה!
‫אתה תמיד בחברה טובה.
‫שלום, בנות. -בנות. ‫-אני אציג אתכן. שארלוט.
‫דוד קאמל. -שלום. ‫-סלין.
‫איימה, נעים מאוד. ‫-הוא ידיד של המשפחה.
‫אתן לא מקומיות.
‫אנחנו הולכים לאכול.
‫אתם הולכים לאכול קוסקוס עכשיו? ‫הקוסקוס עוד לא מוכן.
‫אני רוצה להראות להן את המסעדה. ‫-תשתו משהו קודם, אחר כך תאכלו.
‫נאכל איתכם. -תפגוש אותנו שם. ‫-אבל הקוסקוס עוד לא מוכן.
‫לא נורא, תפגוש אותנו שם. ‫-אתה רוצה להוציא אותי החוצה?
‫לא, אל תצא, אין צורך. ‫-"אין צורך"? הנה, אני בא.
‫דוד שלי הוא טיפוס אמיתי.
‫מה, יש לי מחלה מידבקת? ‫בואו תשתו משהו.
‫קדימה, בואו. ‫-תשתו רוזה.
‫בכל מקרה, אתם לא מעניינים אותי.
‫היא רוצה לבוא. ‫-אני גנב, אבל אני גונב רק לבבות.
‫את ביישנית או מה? ‫-בכלל לא.
‫תמזוג משהו לחברים שלי. ‫מה את רוצה? -כלום, אני בסדר.
‫תמזוג לה כלום עם קצת נענע.
‫ג'ין פיז בשבילה, ורוזה בשבילי.
‫וכלום עם נענע בשבילי.
‫הכול בסדר? -כן, הן בסדר. ‫נראה שהן אוהבות את סט.
‫נפגשנו אחר הצהריים בים.
‫מצאתן שני בחורים נחמדים. ‫-הכי טובים שיש.
‫בוא'נה, הן שוות!
‫הוא אומר שאתן יפהפיות. ‫-בדיוק.
‫תיזהר ממני.
‫את בסדר, סלין? -כן, בסדר גמור. ‫-אני יכול לראות את...
‫את מה? -הגוף שלך. ‫אני מכיר מישהו שישמח לצייר אותך.
‫מי? ‫-אבא שלו. הוא אומן אמיתי.
‫אבא שלי מצייר. ‫-גם אותה.
‫לא סיפרת לי.
‫הוא יהנה מאוד.
‫אתם נוסעים לחמאמאת?
‫הוא סיפר לכם על חמאמאת? ‫משגע.
‫תביאו רק מברשת שיניים, ‫יש שם הכול. -טוב.
‫בריכה, וילה מדהימה. חופשה ‫אמיתית. -צ'יצ'ה, תה עם נענע.
‫בדיוק. -סיפרתי לה על אבא שלי. ‫היא לא תרצה לחזור.
‫סמוך עליי, היא תחזור.
‫אבל היא תתאהב במקום.
‫איפה הכוס שלך?
‫זה בשבילך?
‫ואיפה שלי? ‫-אתה תשתה אחר כך.
‫איך העסקים, הכול בסדר? ‫-מעולה. אני גאה בך מאוד.
‫אתה מנהל טוב.
‫את יודעת שהוא מנהל את ‫כל המסעדות? -כן, הוא סיפר לנו.
‫הבוס! ‫-אני מנהל גם את הבר.
‫אתה העתיד של המקום הזה. ‫והוא האומן, אתן יודעות.
‫הוא סיפר לכן על הפרויקטים שלו? ‫-כן.
‫זה עסק רציני. הוא גאוות המשפחה.
‫הוא כבר צילם אותך?
‫לא. ‫-תבקשי ממנו.
‫אז את הולכת לאכול קוסקוס?
‫מתאים לך קוסקוס ‫עם האחיין שלי ואיתי?
‫היא לא הבינה. -לא כולם ראו ‫את זה. -לא ראית את "פני צלקת"?
‫לא. ‫-לא נכון!
‫היא כזאת מתוקה!
‫אז נתראה, דוד? ‫-נתראה, לכו.
‫תאכלו טוב ואולי נצטרף אליכם. ‫-נהיה שם.
‫ביי, שארלוט.
‫"שה מאריז".
‫סלין, נכנסת לי ללב. נשבע לך. ‫-בתיאבון, בנות.
‫עוד אחת, עוד אחת.
‫איזה תחת... ‫-אני מאוהב. אל תדבר עליה ככה.
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי. בתיאבון.
‫העיצוב תוניסאי אופייני.
‫גמלים...
‫זה נמל חמאמאת, מהמאה ה-13.
‫הוא יפה יותר במציאות, ‫בעיקר בשקיעה.
‫כשתראי את השקיעה,
‫את באה, בכל מקרה. ‫-נשמע חלום. -חכי ותראי.
‫למה אתה מחייך?
‫ערב טוב, בנות. ‫הכול בסדר? -כן.
‫שארלוט. ‫-נעים מאוד.
‫אתם אוכלים כאן?
‫על המרפסת? ‫-בחוץ, צפוף כאן.
‫זאת אימא שלי.
‫היא יפה.
‫זו את היפה!
‫דיברתי בקול רם?
‫אימא!
‫תכירי את שארלוט, ידידה שלי.
‫אימי האטיקה, אחותי לאמיה. ‫-ערב טוב.
‫אני אעשה להן סיור ונשב בחוץ.
‫זה השחקן שסיפרתי לך עליו.
‫ולידו, תסתכלי טוב. ‫את לא רואה דמיון משפחתי?
‫זה אבא שלך? ‫-בדיוק.
‫הוא צילם סרט ‫בחמאמאת ובא לבית.
‫כך תדעי איך הוא ייראה בעתיד. ‫-בדיוק!
‫זה אחי. גבר יפה, נכון? ‫-כן.
‫הוא עשה לך ‫את ההליכה של מאצ'ונה?
‫ברור, זה הקטע הקבוע שלו. ‫-זאת איזבל אג'אני, כמובן.
‫וזאת ג'סיקה פטרסון, ‫מהסדרה ההיא.
‫עם בעלה ג'ק, המפיק. ‫זה ראש העיר.
‫אח שלך...
‫הוא עושה לכן את כל ההצגה.
‫עכשיו אנחנו במסעדה סינית. -לא ‫סינית, וייטנאמית. זה שונה לגמרי.
‫הוא מנסה להרשים אותך. ‫-אני מרגישה אבודה.
‫דודה, אני יכול להראות להן ‫את המטבח? זריז!
‫רק הצצה מאחורי הקלעים. ‫-לא.
‫אל תיקח שתי בחורות ‫יפות כאלה למטבח.
‫זה גם עניין של היגיינה. ‫אתה רואה?
‫זה דוד שלי, הבעל של הדודה.
‫אבא של אמין. ‫-בדיוק.
‫בן-דוד של אימא שלי. ‫גם לי זה לקח זמן.
‫נגיש לכם בחוץ.
‫אתן יכולות לבחור ‫אוכל תוניסאי או אסייתי.
‫שלום, ילדים. ‫-השולחן פנוי? -בשבילכם.
‫מגניב, זה מצוין.
‫מעולה. בואו נשב כאן. ‫-מצוין.
‫אנחנו יכולים לקבל תפריטים?
‫טוני, אתה יכול לבוא רגע? ‫-רק רגע.
‫תירגעי.
‫תראי אותו, עם שתי בחורות יפות. ‫הן יפות, לא?
‫כן, יפות מאוד.
‫אתה הולך לחטוף, טוני. ‫-למה הפרצוף הזה?
‫איפה היית כל היום? ‫-בחוף עם אמין.
‫אתה אמור לעבוד. ‫-באמת, טוני, אתה מגזים.
‫באנו לאכול, זאת מסעדה.
‫רק עכשיו הכרנו אותן. ‫-אתה עושה להן הצגות...
‫לא ידעתי שאתה אוהב בלונדיניות. ‫אני כבר לא טובה בשבילך. -תפסיקי.
‫אני אבוא מחר בשבע וחצי.
‫היית צריך להתקשר. ‫תקעת אותנו עם המשלוחים!
‫אבל אמין בא לביקור. ‫-היינו צריכים לאלתר ברגע האחרון.
‫תודיע לנו מראש. -מחר אני כאן ‫בשבע וחצי. -אתה צריך להודיע לנו.
‫ערב טוב.
‫מה נשמע, בנות? ‫-טוב.
‫אתן נראות אבודות. ‫-לא, ממש לא.
‫מה אתן עושות? ‫-מסתכלות בתפריט.
‫סליחה.
‫מצוין. ‫בואו, תשבו איתנו.
‫אנחנו מחכות לאמין וטוני. ‫-טוני בן-דוד שלי.
‫ככה לא תישארו לבד.
‫תכירו את מלינדה... ‫-נעים מאוד.
‫ואת תומא.
‫מה שמך? -סלין, סליחה. ‫-ערב טוב. אני שארלוט.
‫ומי אתה? ‫-תומא.
‫לא הצגתי את עצמי. ‫-נכון.
‫ג'ו. נעים מאוד.
‫אתן לא מכאן, נכון? ‫-לא, מניס.
‫השארתם אותן לבד... ‫-היינו נחמדים, העברנו להן את הזמן.
‫מה את זוממת כבר?
‫מה את עושה פה? ‫את לא בבית? -לא, אף פעם.
‫מה המצב? הכול טוב?
‫תיזהרו, בעיקר ממנו, הוא בריון.
‫תפסיק, אנחנו משפחה. ‫-תשכח מזה, אני לא סומך עליך.
‫אתן רוצות לבוא לשתות? ‫-איפה? -שם.
‫"שה מאריז". יש מוזיקה, ריקודים, ‫שתייה. אחר כך תלכו לאכול.
‫אפשר לרקוד? -את אוהבת לרקוד? ‫-סלין, את רוצה להישאר כאן?
‫סלין באה לרקוד איתי.
‫טוב, נלך לרקוד, ואחר כך נראה. ‫-שם?
‫כן, בדיוק ממול. ‫את אוהבת לרקוד? -כן, מאוד.
‫יש לנו משהו במשותף. -למה? ‫-אני אוהב לרקוד.
‫אני לא רקדן טוב, ‫אבל אני מת על זה.
‫תראי לי מה את שווה? ‫-לא יודעת, נראה.
‫מה את רוצה לשתות?
‫מה המצב?
‫סבבה. ואת?
‫עכשיו תראי לנו ‫את כישורי הריקוד...?
‫אתה מתעלם ממני? ‫-לא ראיתי אותך.
‫סלין, אופלי.
‫בואו נרקוד. ‫-מה שלומך? -טוב, ואתה?
‫תכירי את אופלי, חברת ילדות. ‫-שארלוט.
‫אביא לנו שתייה. ‫-אני לא רקדנית, אבל אני מסתדרת.
‫בואי, שארלוט!
‫נלך לשתות?
‫את רוצה משהו? ‫-לא, זה בסדר.
‫מה אתה שותה?
‫מקום נחמד. ‫-כן, סבבה.
‫אתה יכול להזמין בשבילי, בבקשה? ‫-את מכירה את זה?
‫אני יכול לגנוב אותה?
‫תראי לי מה את שווה. ‫-או-קיי.
‫לא, אל תנסי לחקות אותי. ‫זה יותר...
‫עם הירכיים. ‫-הנשים מזיזות את הירכיים.
‫גם הגברים, ‫אבל... כמו מטוס שממריא.
‫סיימת עם לימודי הרפואה? ‫-כן. -למה? לימודי רפואה זה טוב.
‫נתחלף?
‫את בסדר?
‫החברים שלי אחלה, נכון? ‫-כן.
‫שרפת אותי עם הסיגריה. ‫-זה עונש!
‫הוא גונב לך את הבחורה.
‫אל תגנוב לי את הבחורה.
‫לא התכוונתי לגנוב אותה.
‫תודה, אתה אחלה גבר.
‫ידעתי שאת רוקדת מעולה. ‫בואי נשתה, אני צמא. -גם אני.
‫את נהנית? ‫-כן, מגניב.
‫זה היה ריקוד אינטנסיבי...
‫"חכם מי ששומר ‫כל חייו על לב של ילד".
‫בואי נשב.
‫חם לי. -אני מתארת לעצמי. -חם לי ‫מאוד, אבל זאת הרגשה נעימה.
‫נחמד לרקוד ככה.
‫והיית בחברה טובה. ‫-כן, נכון.
‫עשית לנו הצגה יפה. -באמת? ‫-גם את רקדת. -קצת.
‫קצת? ‫-אבל לא טוב כמוך.
‫לא, פשוט פחות. ‫-פחות ופחות טוב.
‫לא, לא נכון.
‫הייתי בטוח.
‫שאת רוקדת טוב.
‫אני לא רוקדת טוב. ‫אני סתם משתעשעת.
‫מה איתי? אני רוקד טוב?
‫כן, סבבה. אתה רוקד טוב.
‫אתה גורם לאחרים לרקוד. ‫-כן?
‫איך אני עושה את זה? ‫-אין לי מושג.
‫אז אני רוקד גרוע, ‫אבל גורם לאחרים לרקוד טוב?
‫סליחה, זה לא מה שהתכוונתי.
‫נו, תצאי מזה איכשהו. ‫מהר! לא שמעתי.
‫די, עזוב. אתה רוקד יפה מאוד.
‫רוצה סיגריה?
‫חם כאן.
‫כן, גם לי חם.
‫יש לך חבר בניס?
‫למה לא?
‫הגברים בניס עיוורים? ‫-לא, זה לא זה.
‫זאת אני, זה הכול. -אם היופי ‫היה פשע, היית מרצה מאסר עולם.
‫כי את יפהפייה.
‫זה משפט פתיחה מקומי? ‫-לא, אישי שלי.
‫אני לא נותן אותו לאף אחד.
‫לא נראה לי שמישהו ירצה אותו.
‫בכל אופן, זה אמיתי. ‫-נחמד מצידך.
‫זה לא הדדי? ‫אני רוצה מחמא... אני מתבדח.
‫אני צוחק איתך.
‫אין לך מה לומר? -על מה? ‫-לא יודע, את מסתכלת עליי.
‫לא יודעת. -אני מלחיץ אותך? ‫-קצת, אבל זה בסדר.
‫את מלחיצה אותי מאוד.
‫חם לי.
‫אבל לא בגלל החום כאן.
‫אז בגלל מה? ‫-בגללך.
‫את כמו קרן שמש. ‫-עד כדי כך?
‫אני יכול להשתזף.
‫רוצה לצאת לנשום אוויר?
‫כן.
‫אחרייך. ‫-תודה.
‫קצת אבירות. לאן את הולכת?
‫בוא נחזור למסעדה. ‫-איזו מסעדה?
‫"חמאמאת". ‫-בואי...
‫"חמאמאת" שם.
‫זה הבר שבו נפגשנו.
‫זאת הפיצרייה הכי טובה בעיר.
‫מול מועדון הווידיאו. ‫אם מתחשק לך לראות סרט.
‫לא, תודה.
‫משם יש נוף משגע של הנמל.
‫וכאן מולך...
‫השפתיים שלי.
‫"צבא האויב התקיף בגז צחוק ‫את לוחמינו העשויים ללא חת"
‫כדי לראות סרטים כל היום, ‫יכולת להישאר בפריז.
‫מה זה?
‫אתה והסרטים שלך... ‫-זה תכף נגמר.
‫תכבה, תצפה בזה אחר כך.
‫תראה סרטים בלילה.
‫בוא, מתוק שלי. ‫-אני אעצור את זה.
‫הנה, מותק.
‫אתה חיוור.
‫בגלל שאתה יושב בחושך כל היום.
‫לך לבלות קצת היום. ‫-אני אצא.
‫תתפוס קצת שמש, תלך לים.
‫תיהנה.
‫את לא אוכלת איתי? -לא, ‫אין לי זמן. אני צריכה ללכת לעבודה.
‫האטיקה...
‫בטח כבר מעוצבנת.
‫ראית אותה במסעדה?
‫עומדת מאחורי הדלפק ומתלוננת.
‫מזעיפה פנים, לא מחייכת ללקוחות.
‫לא יודעת מה יש לה. ‫אני לא מבינה אותה.
‫בהתחלה זה היה בגלל הגירושים.
‫היא חיכתה לזה בקוצר רוח.
‫אבל עכשיו הדוד שלך ‫חתם על כל המסמכים.
‫הוא נתן לה הכול, ‫והיא עדיין מתלוננת.
‫אני כבר לא מבינה נשים.
‫כאילו שאני אשמה
‫שדודך בגד בה על ימין ועל שמאל.
‫אני לא אשמה!
‫אני לא יכולה להגיד כלום, אבל היא ‫יודעת. זה לא כאילו שהיא לא יודעת.
‫היא מכירה אותו מילדות.
‫אני מרחמת על טוני. ‫ראית אותו? מסכן.
‫אימא שלו צועקת עליו כל הזמן. ‫היא מוציאה הכול עליו,
‫אבל הבעיה שלה זה אח שלי.
‫והוא משלם על זה.
‫ההורים שלו אשמים.
‫הורים יכולים ‫להרוס לילדיהם את החיים.
‫הכול נופל על טוני.
‫אתה יודע שאני מגינה על הדוד שלך,
‫אבל גם הוא לא בסדר.
‫הוא מבלה ‫את כל זמנו במכוני שיזוף.
‫הוא שזוף כל השנה.
‫אני מתקשרת לגבי טוני, ‫והוא מדבר על מסאז'ים.
‫"תשלחי אותו הנה. ‫יש פה נשים, מסאז'ים...
‫"הוא יאכל טוב, הוא ייהנה". ‫זה כל מה שמעניין אותו.
‫איך הילד הזה יכול לצאת מאוזן?
‫בגלל זה טוני כזה רודף שמלות.
‫אבל עכשיו, עם אופלי...
‫זה נגמר. הוא ממש אוהב אותה. ‫-שטויות.
‫למה שטויות? ‫-אין שום דבר עם אופלי.
‫זה אתה שמדבר שטויות. בטח שכן. ‫-הוא היה אומר לי.
‫אני אומרת לך,
‫הוא ואופלי זוג. זוג לוהט. ‫-היא בת זוג של קלמנט.
‫קלמנט! הוא לא נמצא כאן. ‫כשהוא כאן, הם יחד.
‫אבל כשהוא לא כאן... ‫תאמין לי.
‫אני יודעת מה אני אומרת.
‫אם אני אומרת לך, זה נכון.
‫אבל הבעיה היא לא טוני.
‫כל עוד ההורים שלו מתנהגים ככה,
‫יהיו לו בעיות. ‫אבל מה איתך? אבא שלך עובד.
‫גם אני עובדת, אני עושה הכול. למה ‫אתה יושב בחושך? גם לך יש בעיה!
‫לא, אני יוצא. ‫-יופי, תיהנה.
‫לא באת לכאן כדי להישאר...
‫תשאיר את האפרוריות בפריז. ‫טוב, מותק?
‫אני רוצה שתבלה.
‫מה עם הבלונדינית היפה? ‫היא יפה מאוד, וגם מצחיקה.
‫אתם יכולים לעשות חיים יחד. ‫-כן, כיף חיים.
‫היא קפצה אלינו ושאלה, ‫"איפה המתוק שלי?"
‫אל תתמהמה יותר מדי, ‫כי היא תמצא אחרים.
‫בסדר? ‫-כן.
‫תלך לבלות? אל תעלה ‫בחזרה לחדר שלך. מבטיח?
‫אני אלך לצלם תמונות.
‫בסדר, תצלם תמונות. ‫העיקר שתצא מהבית.
‫לשמש! -אני אלך לים. ‫-לך תשתזף.
‫זה יפה לך מאוד. ‫טוב, אני זזה. לגימה אחרונה...
‫תשאיר הכול ככה. ‫רק תכסה את האוכל.
‫אני נראית בסדר? לא אמרת לי. ‫-מושלם.
‫מושלם...
‫תגיד את זה לבחורות.
‫צ'או, מותק. ‫-נשיקות, אימא.
‫שיהיה לך יום טוב. ‫ואל תבוא למסעדה.
‫אני רוצה לראות אותך בחוץ. ‫תבלה!
‫תספר לי בערב איך בילית.
‫לעזאזל, משוגע...
‫זאת הרגשה נעימה.
‫אני רוצה להגיד לך משהו.
‫מה?
‫דברי, אף אחד לא מקשיב.
‫זה בקשר לטוני.
‫אנשים שואלים אותי שאלות מוזרות.
‫אני ובת-דודה שלך ישבנו כאן.
‫היא נעצה בי... ‫מבטים מוזרים במשך עשר דקות.
‫היה לה מבט חשדני.
‫היא אמרה לי, ‫"מה יש לך? את נראית מוזר.
‫"את נראית עצובה".
‫ואז מה היא אומרת לי?
‫"שמעת מקלמנט?"
‫אמרתי, "כן, קיבלתי מכתב ‫לפני שלושה ימים".
‫"הוא בסדר? הכול בסדר?" ‫"כן, הכול בסדר".
‫"ענית לו?" ‫אמרתי, "עוד לא, אבל אני אענה לו".
‫"עוד לא ענית לו?"
‫לא הבנתי מה היא רוצה.
‫אמרתי, "לא, עוד לא".
‫"את יודעת מתי הוא חוזר?"
‫אמרתי, "התאריכים אף פעם לא ‫קבועים. זה תמיד יכול להתארך.
‫"נדיר שהוא מקדים".
‫אז היא אומרת לי, "את יודעת, ‫יש מסורת לפני החתונה,
‫"צריך לחטוא".
‫אמרתי, "לחטוא? ‫איזו מין מסורת זאת?"
‫לא הבנתי מה היא רומזת.
‫שאלתי, "מה זאת אומרת לחטוא?"
‫היא הסתכלה עליי ואמרה, "לחטוא.
‫"את מתכוונת לקיים את המסורת?"
‫אמרתי, "לא, אני בחופשה.
‫"אני לא חושבת על זה בכלל".
‫אז היא אמרה, "בסדר..."
‫היא המשיכה לחפש אותי, ולא ‫הבנתי מה קורה. היא עצבנה אותי!
‫אם יש לך משהו להגיד, תגידי. ‫היא חיכתה שאכשל בלשוני.
‫זרקה לך רמזים. -בדיוק.
‫"אם היה משהו, היית מספרת לי? ‫את החברה הכי טובה שלי".
‫אמרתי לה, "מה את רוצה לדעת?" ‫היא הסתכלה עליי עם חיוך קטן,
‫"לדעת את האמת".
‫אמרתי, "אין לי מה להגיד".
‫אז היא התרוממה ככה
‫ואמרה, ""כשיהיה לך מה לומר, ‫תתקשרי אליי".
‫ואז היא המשיכה להסתכל עליי ‫בזמן שהתרחקה.
‫היא בטח שמעה משהו. -היא לא ‫יודעת כלום, אבל את מכירה אותה.
‫טוני מסתובב עם הבחורה שלו ‫כבר שבוע, ואני לא אומרת כלום.
‫עדיף ככה. ‫-ברור.
‫אל תדאגי, אף אחד לא יגלה.
‫אף אחד לא יגלה... ‫אני מקווה מאוד שלא.
‫זה מזכיר לי ‫מה שקלמנט אמר לפני שהוא נסע.
‫מה?
‫את לא זוכרת מה הוא אמר ‫אז בבר? -לא, מה הוא אמר?
‫כולם היו שם, ‫והוא היה שיכור מוויסקי.
‫את לא זוכרת? ‫-לא, מה הוא אמר?
‫למה אתה צוחק? ‫-אני נזכר בפרצוף של טוני.
‫לבן לגמרי! ‫-מה הוא אמר?
‫בדיוק לפני שהוא נסע למפרץ.
‫ב-1990, בסוף אוגוסט, ‫לפני שהוא נסע.
‫היינו בבר, והוא היה שיכור.
‫דיברנו כרגיל והוא קטע אותנו.
‫הוא אמר, "אשתי לעתיד...
‫"אתם יכולים לבלות איתה, ‫אין בעיות.
‫"היא תבלה איתכם, אין בעיות".
‫הוא השתתק והפנים שלו הלבינו,
‫ואז הוא אמר, ‫"אבל אם מישהו ייגע בה,
‫"אני אחתוך לו את הביצים".
‫זה סתם... ‫-אני זוכר עדיין את הפרצוף שלו.
‫אני לא מופתעת, ‫אבל זה לא החלק הכי גרוע.
‫אחרי שהוא נסע וחזר, הוא השתנה. ‫הוא נהיה עוד יותר גרוע!
‫אחרי כל מה שהוא ראה ‫וכל מה שהוא עשה,
‫כל ההרוגים שהוא ראה ‫במאלי, בקוסובו,
‫ברואנדה, בזמן השירות שלו,
‫אולי זה חירפן אותו. אני לא יודעת ‫מה הוא יעשה אם הוא יגלה.
‫כדאי לך לעזוב את הארץ. ‫אני לא צוחקת.
‫אני היחיד שהוא בוטח בו.
‫הוא מחבב אותך, ‫בגלל שאתה סטודנט,
‫ותמיד התנהגת בכבוד, אבל זהו.
‫אם הוא יגלה שידעת על טוני...
‫זה יהיה... אני לא רוצה ‫לחשוב על זה אפילו. -אל תדאגי.
‫למרות ש...
‫מה?
‫למרות ש... ‫-מה זאת אומרת "למרות ש..."?
‫פקחת לי את העיניים. ‫יש לי פצצה בידיים.
‫נכון מאוד. ‫יש לך פצצה, ואתה תתפוצץ איתה.
‫אני יכול להשיג הרבה. אתה לא ‫נורמאלי. מה אתה יכול להשיג?
‫תסחט אותי? ‫-כן, לא חשבתי על זה.
‫אל תגיד אף מילה. השתגעת? ‫-למה לא? -לא...
‫תיקח את הסוד איתך לקבר. ‫אין דרך אחרת.
‫מה אתה רוצה תמורת שתיקתך? ‫-לא יודע.
‫אתה רוצה כסף? -כסף לא מעניין ‫אותי. אחשוב על משהו יותר טוב.
‫אני אתן לך לחשוב על זה.
‫אל תדאגי, אני אמצא משהו.
‫אתה יכול להשיג כל מה שתרצה.
‫כמעט.
‫אל תגידי את זה.
‫אני צוחקת.
‫אני אסחט גם את טוני.
‫הוא ייתן לך כל מה שתבקש.
‫הוא ימכור את אשתו וילדיו.
‫מה יש לך? ‫-כלום.
‫ואתה?
‫בהתחלה הוא התקשר אליי כל הזמן,
‫הוא לקח אותי למסעדות. ‫הוא היה נחמד אליי מאוד,
‫מאוד רומנטי.
‫אני יודעת, סיפרת לי.
‫אבל ביומיים-שלושה האחרונים...
‫מה?
‫הוא לא חוזר אליי כשאני מתקשרת.
‫הוא אומר שנגמרה לו ‫הסוללה בביפר.
‫בפעם האחרונה חיכיתי לו...
‫קבענו ללכת לים, ‫וחיכיתי לו שעתיים.
‫הוא הגיע כאילו כלום לא קרה.
‫באמת? מה היה התירוץ שלו?
‫מה הוא אמר לי? הוא אמר...
‫"יש בעיות עם דודה שלי, ‫עם המסעדה".
‫זאת כבר הפעם השלישית ‫או הרביעית.
‫באמת? ‫לא ידעתי שזה חוזר על עצמו.
‫אבל אמרתי לעצמי...
‫אולי זה נכון, תמיד יש לו תירוץ.
‫אולי זה נכון. ‫אולי אני פרנואידית והכול בסדר.
‫אי אפשר להיות צמוד ‫למישהו מסביב לשעון.
‫אז... אין בעיה, בעצם.
‫זה אומר שאנחנו בוטחים זה בזה,
‫שאנחנו באמת יחד.
‫גם אם אני מחכה לו, ‫כשאנחנו יחד...
‫זה תמיד נהדר.
‫למרות שהוא מאחר.
‫כן, טוב...
‫זה הגיוני, יש לו את המסעדה...
‫זה הגיוני, הוא עסוק.
‫היא מקנאה. ‫אבל היא לא יודעת כלום.
‫מה היא חושבת, ‫שאני רוצה לגנוב לה את החבר?
‫אבל היא מתנהגת ככה ‫גם כשהוא לא נמצא.
‫היא מסתכלת עליי ואני חושבת, ‫"מה את רוצה?"
‫אני לא מדמיינת את זה. בת-דודה ‫שלך שאלה אותי מיליון שאלות,
‫וראיתי אותן מדברות. ‫הן הסתכלו עליי.
‫אבא שלי יהרוג אותי.
‫קדימה! ‫-עכשיו באים?!
‫קדימה, קדימה!
‫קדימה, גלקסי!
‫תוביל אותן ימינה.
‫קדימה, כלב טוב!
‫תחזיק לי את התיק.
‫גלקסי, שמאלה!
‫תראי מה השעה! ‫-עברנו אצל אמין.
‫כשאימא הלכה ‫לבקר את הדודה בבית חולים?!
‫אבל הוא רצה לצלם תמונות...
‫לא יפה מצידך... ‫-מה שלומה? -אותו דבר.
‫את לא יחידה בעולם. ‫אחותך ובת-דודתך עוזרות לי.
‫את יכולה לטפל בעיזים?
‫כן, אבא.
‫את מגזימה.
‫-למה?
‫קדימה, קדימה!
‫ארוב, אליי.
‫תפוס אותן!
‫קדימה, קטנצ'יק.
‫גלקסי, ימינה!
‫את רוצה לנעול? ‫-לא, תנעלי.
‫את בסדר? ‫-כן.
‫את הולכת לחטוף הערב.
‫אני יודעת. ‫הוא מחכה לי. זה היה ברור.
‫את רוצה שאכין את הבקבוקים? ‫-כן.
‫הבקבוקים מוכנים. ‫-כן, אני יודעת.
‫ראית כמה זמן לקח לאסוף אותן? ‫-כן.
‫מאוחר מדי. חם היום. ‫אי אפשר ככה.
‫אני הולך למחלבה. ‫-מה שלום אלנה? -מה?
‫מה שלום אלנה?
‫לא טוב. ממש לא טוב.
‫אני אאכיל אותן. ‫רק אניח את הדברים שלי.
‫אל תתמהמהי. ‫-לא, אני כבר באה.
‫נדבר אחר כך. ‫-כן.
‫אתה לא רוצה לייבש ‫את המגבת שלך?
‫אני מבינה שכשמצטרפים לקבוצה ‫רוצים לעשות רושם,
‫אבל לא ככה. ‫היא מעצבנת אותי.
‫היא מרגיזה אותי.
‫היא לא תמצא חברות ככה.
‫החבר שלה... הוא לא חבר שלה. ‫היא רק זיון בשבילו.
‫את יכולה להלביש את הפטמה?
‫היה כיף בים? -כן, היה מגניב. ‫-עשינו חיים.
‫אחלה.
‫תודה. להתראות.
‫זה 55? ‫-כן, זה הוא.
‫סיימתן? ‫-כן, נשאר רק אחד.
‫זהו?
‫את עוד צריכה אותנו?
‫הוא סיפר לי הרבה עליה. ‫לא אכפת לו.
‫חוץ מזה, זאת היא שנדבקת אליו.
‫זה לא הוא שמזמין אותה. ‫היא לא מעניינת אותו.
‫בדרך כלל הוא נפטר מהן ‫אחרי פעם אחת.
‫אבל היא נדבקת, ‫בגלל שהיא עם החברה שלה.
‫לא הייתי רוצה שיגידו עליי ‫מה שהוא סיפר לי.
‫רוצה לשמוע? ‫-נו, דברי.
‫הוא אמר לי שהיא פריג'ידית.
‫או פריג'ידית או גומרת מהר מדי.
‫שתי האופציות גרועות.
‫זה מה שהוא אמר! אני הייתי נפגעת.
‫זה אומר שלא אכפת לו, ‫הוא לא אוהב אותה.
‫אבל היא חושבת שכן.
‫יודע מה אני חושבת?
‫היא חושבת שאני מקנאה בה,
‫ובעצם, היא מקנאה בי. בטוח!
‫מה יש לי לקנא בה? -ולמה שהיא ‫תקנא בך? -למה שתקנא בי?
‫יש לה כל הסיבות שבעולם.
‫היא בטח חושבת ‫שאני רוצה לגנוב את טוני.
‫היא לא יודעת שהוא כבר שלי.
‫זה לא מזיז לי, אני לא מקנאה.
‫טוני ואני דיברנו על זה והגענו להבנה.
‫הוא עושה מה שהוא רוצה, וגם אני.
‫אנחנו לא שופטים זה את זה.
‫אני לא אוהבת את הגישה שלה. ‫כשאת מגיעה לקבוצה חדשה,
‫את לא מתחילה לנעוץ מבטים.
‫לא באנו מאותו הכפר...
‫אז תרגיעי.
‫שארלוט יפה בעיניך? היית ‫שוכב איתה, אבל לא מעבר לזה.
‫לא היית מתחתן איתה.
‫אפילו לא חפוז, ‫כי היא לא טובה במיטה.
‫זה משמח אותך. ‫-הייתי מאושרת כשהוא סיפר לי.
‫לא ביקשתי פרטים, זה הספיק לי. ‫זה מצא חן בעיניי.
‫הלבן הקטן אכל?
‫אל תדאג, ‫הוא תמיד מקבל ראשון לאכול.
‫‏78.
‫החברה שלה...
‫אותה אני מחבבת.
‫נחמד לנו יחד.
‫אבל אני לא מבינה ‫למה היא חברה של שארלוט.
‫הן לא דומות בכלל.
‫סלין נחמדה. ‫היא לא נועצת בי מבטים.
‫שארלוט בתחרות כל הזמן.
‫טוני אמר לך שהוא מאוהב בה?
‫כי לי הוא אמר שזאת סתם הצגה. ‫-הוא לא אמר לי כלום.
‫כלום? ‫-אז בטוח לא אכפת לו ממנה.
‫אף פעם?
‫לא, אף פעם.
‫היית אומר לי?
‫תישבע. ‫-אני נשבע.
‫אני לא רוצה לדעת, זה ביניכם.
‫לא אכפת לי ‫אם הוא מדבר איתך עליה.
‫הוא לא אמר לי כלום ‫אפילו כשהיה שיכור.
‫וזה קורה לעיתים קרובות.
‫אבל הוא לא היה שיכור ‫כשהוא דיבר איתי.
‫הוא אמר, "זאת הצגה, כרגיל.
‫"אם זו לא הייתה היא, ‫הייתה מישהי אחרת.
‫"אי אפשר לדעת... אני קונה ‫תוצרת מהחווה לעיתים קרובות.
‫"אנשים שואלים שאלות..." ‫אמרתי לו, "אין שום שאלות.
‫"אף אחד לא חושד. ‫אתה לא צריך להגזים.
‫"בסדר, הבנתי. ‫הבאת אותה מספיק".
‫לא אמרתי את זה, ‫כדי שלא יחשוב שאני מקנאה.
‫אני לא מקנאה. -לא? ‫-לא, אני לא מקנאה.
‫לא אכפת לי. ‫שיעשה מה שהוא רוצה.
‫סליחה, אני מחפשת את טוני.
‫טוני לא כאן.
‫אני מצטערת.
‫לכי תבדקי שם.
‫אני מחפשת את טוני. -טוני? אני ‫חושבת שהוא יצא לעשות משלוח.
‫דלינדה?
‫את יודעת איפה טוני? ‫-לא, הוא לא פה.
‫הן מחפשות אותו. ‫-שלום, בנות! מה שלומכן?
‫מזמן לא ראיתי אתכן. ‫רוצות לאכול? -לא, ממש לא.
‫באנו לחפש את טוני.
‫אתם לא יוצאים הערב? ‫-כן, זה בדיוק העניין.
‫קבעתם להיפגש פה? ‫-לא.
‫זהו, התפלאתי. כי הוא אמר לי: ‫"סיימתי להיום. אני הולך להתכונן".
‫במקום לעבוד, הוא אמר לי ‫שהוא יוצא למועדון. -כן, בדיוק.
‫איזה כיף לכן שאתן הולכות לרקוד!
‫את לא נראית טוב. -אני בסדר גמור. ‫-את בטוחה? -כן.
‫טוני עושה לך צרות? ‫-לא, אני בסדר.
‫אני אהרוג אותו!
‫גם ככה, אני עובדת כפול בגללו,
‫כדי שיוכל לצאת ‫עם שתי בחורות יפות.
‫הכול בסדר בינך לבין אמין? ‫-כן.
‫הכול טוב? -כן. ‫-יש לבן שלי טעם טוב.
‫את כל כך יפה! -תודה. ‫-שתיכן יפהפיות.
‫איזה מזל יש להם! ‫שיהיה לכם ערב נעים.
‫אמין כאן. הוא משחק סנוקר. ‫-טוב, אחלה.
‫לא רציתי שהוא יבוא לעזור לנו.
‫המסכן עבד כמלצר שנה בפריז...
‫זה מספיק. ‫-הוא סיפר לך? -קצת.
‫עכשיו הוא צריך ליהנות. ‫תעשו חיים יחד.
‫בואו, אני אלווה אתכן. ‫אולי תשתו או תאכלו משהו?
‫לא, זה בסדר. ‫-בטוח?
‫טוב, אתן שומרות על הגזרה!
‫אולי אחר כך. ‫-אני מקווה.
‫מה אתן עושות, בנות?
‫סלין, נכון? -כן. ‫-את משגעת, יקירתי.
‫הכול בסדר? -כן, תודה. ‫-איזו יפהפייה! -תודה.
‫אל תשני כלום. ‫שארלוט!
‫את תמיד עצובה. ‫-לא, ממש לא.
‫את בוכה? -ממש לא. ‫-בטוח? -כן, נשבעת.
‫את משקרת!
‫היא עומדת לבכות. בואי, מתוקה. ‫-הכול בסדר. -בואי הנה.
‫כואב לי הלב עליה. מומו!
‫מה קרה לה? ‫-אני בסדר.
‫בטוח? ‫-כן, אני נשבעת.
‫תמיד כואב לך הלב.
‫אתה לא מתבייש?
‫תהיי כמו סלין. ‫תראי איך היא משתפת פעולה.
‫בואי תשבי. -לא, זה בסדר. ‫-שבי, יקירתי.
‫מומו. ‫-לא, אחי...
‫תמזוג לה יין. ‫-רעיון טוב!
‫סלין מדברת לעניין. ‫-אני לא מאמינה! מה קורה פה?
‫למה הקטנטונת הזאת יושבת עליך?
‫תעזבי אותה בשקט. ‫-מה זה צריך להיות? קומי.
‫מומו! -תטפלי בשארלוט. ‫-אתה לא אומר כלום?
‫שארלוט, בואי הנה. ‫-בחיי, אתה מגזים. היא בת 20.
‫אתה יודע שהיא החברה של אמין? ‫קומי, חמודה.
‫בטח שאני יודע מי היא. זאת סלין.
‫עזוב אותה. ‫הוא שיכור. אל תתייחסי אליו.
‫גם אני שיכור. -ועוד איך. ‫דיברנו עליך. -לא דיברתי עליה.
‫היא מקסימה. למה היא ישבה עליך?
‫שב. תירגע. ‫הוא שיכור. אל תתייחסי אליו.
‫את בסדר? -כן. ‫-החברה שלך לא בסדר.
‫אני בטוחה שטוני עשה לך צרות. ‫-לא, לא...
‫אם אבוא איתכם הערב, ‫אני כבר אטפל בו.
‫מה אתה רוצה עכשיו? ‫-כלום, אני הולך לשבת.
‫אני אלווה אתכן, ‫כי אני לא סומכת עליו.
‫מספיק, קאמל.
‫שלום, חבר'ה!
‫איפה הבן שלי? אמין! ‫אני לא רואה אותך בזמן האחרון.
‫את בסדר? את נראית נהדר!
‫בואי, דגיגונת שלי! ‫-אני לא יודעת מה טוני עשה לה.
‫היא אומרת שהיא בסדר, ‫אבל תראה אותה.
‫תשמור עליה! ‫-אל תדאגי, אימא.
‫קדימה, תחייכי.
‫להתראות. ‫-איפה החברה שלך? איפה היא?
‫אני לא מאמינה!
‫את לא אוהבת ילדים? -לא. ‫-זה לא בסדר.
‫אתה עושה בושות לאחיין שלך.
‫תיכנס פנימה! ‫לך תשחק סנוקר!
‫אין לך כבוד?
‫אנחנו מחכים לך שתכין אגרולים.
‫אני לא יכולה לעשות הכול! ‫אתה לא עוזר לי!
‫למה אתה יושב כאן, שותה ואוכל?
‫חכי, דלינדה!
‫אני אשלח אליך את קאמל. ‫קאמל, לך תעזור למומו.
‫היא אהבת חיי הבאה. -אתה ‫תמיד מתאהב כשאתה שותה.
‫אמין! ‫לכי תצטרפי לחבר'ה.
‫היא רוצה את זה.
‫מה היא רוצה? ‫-חיבוק קטן. -כן, בטח!
‫ראית את הבחורים החתיכים בפנים? ‫-אבל הם ילדים.
‫לי יש ניסיון!
‫אני בטוחה. ‫בגלל זה היא ישבה עליך...
‫אנחנו חתיכים! ‫-היא קופצת על כל מה שזז.
‫מה פתאום! היא אוהבת יופי.
‫הוא שיקר לי לגבי הכול.
‫בדיוק בגלל זה ‫את לא צריכה להתרגז.
‫הוא עשה ממני צחוק מההתחלה. ‫-תירגעי.
‫לא אכפת לי שהוא לא המנהל,
‫ושהוא שיקר לי בקשר לגיל שלו.
‫אבל להגיד לי שהוא אוהב אותי... ‫למה?
‫לא אכפת לו ממני, ‫ואני התאהבתי בו.
‫התאהבתי בו... ‫אבל עכשיו אני יודעת הכול.
‫אני יודעת הכול עכשיו.
‫עם אופלי, עם כולן, אני יודעת הכול!
‫למה?
‫תפסיקי לבכות, שארלוט, בבקשה. ‫את יכולה לדבר איתו...
‫למה הוא לא אמר ‫שהוא רק רוצה לשכב איתי?
‫במקום לתכנן חופשות ‫ולומר שהוא אוהב אותי,
‫לומר שאני אהבת חייו.
‫גם אני בחופשה, אני רוצה ליהנות. ‫תראה אותי!
‫אני יודע, אבל...
‫אני לא יודע מה לומר, ‫אל תיקחי את זה קשה...
‫תגידי לעצמך ‫שלא באת לכאן בשביל זה,
‫וגם אם זה ייקח זמן, ‫תנסי להתגבר על זה.
‫לאף אחד לא מגיע יחס כזה.
‫כולם מחבבים אותך, גם אימא שלי.
‫הם לא מחבבים אותי, ‫הם מרחמים עליי.
‫הם מרחמים עליי כי מהרגע הראשון, ‫כולם ידעו!
‫תסתכלי עליי, בבקשה. ‫תירגעי, תנסי...
‫בואי נלך לשתות. ‫תנסי להמשיך הלאה.
‫תנסי להירגע הערב. ‫מחר תרגישי יותר טוב.
‫ואל תיקחי את זה ללב.
‫יהיה בסדר.
‫תני לי חיוך.
‫בואי.
‫איך אומרים ‫"אני אוהבת אותך" בערבית?
‫"אני אוהבת אותך"? ‫-כן.
‫"אני אוהבת אותך..." ‫בואי נסבך את זה קצת.
‫"אני אוהבת אותך בטירוף".
‫איך אומרים את זה?
‫לא. ‫-למה לא? ככה אומרים את זה.
‫כן, נשבעת לך.
‫לא, זה... ‫-אז איך?
‫מה זה אומר? -"אני אוהבת אותך"
‫לא, אני בטוחה שאני צודקת.
‫מי יודע יותר טוב ממך? ‫-אני.
‫אני!
‫אני בטוחה. אני שומעת ‫את זה בראש. -תאמיני לי!
‫אני בטוחה.
‫נשאל את המשפחה. ‫-אני אגיד לך ונראה אם תאמיני לי.
‫אני רוצה להאמין לך. ‫-אני בטוחה שזה נכון.
‫בטוח? -שמעתי את זה הרבה ‫פעמים. -אני בטוחה שזה לא נכון.
‫נברר את זה... ‫-בואי נתערב.
‫שלום, בנות.
‫בן-דוד שלי! -מה נשמע?
‫היי, שארלוט. מה נשמע? ‫הכול טוב?
‫כן, מעולה.
‫מה שלומך? -שניכם לבושים יפה. ‫-אתם מוכנים לחגוג?
‫מוכנים ומזומנים. -תראי מה ‫את לובשת. בואי נראה אותך.
‫יש לכן אותה עליונית. ‫-לא בדיוק.
‫לבשת שחור מתחת? כמו שלך. ‫-לא, זאת חזייה.
‫ומאחור? הגב שלך חשוף?
‫לא, זה מוצלב. לי יש רצועות.
‫שלך זאת גופייה.
‫ראית את טוני, אופלי?
‫את ראית את טוני היום? ‫-ראיתי אותו עובר.
‫איפה? עובר לאן?
‫היא שיכורה. -מה היא אומרת? ‫-איפה ראית אותו?
‫אנחנו מבלים הערב, לא?
‫ראיתי אותו עובר במהירות... -או-קיי. ‫-יש לי שאלה! -תשאלי אותו.
‫התערבנו איך אומרים ‫"אני אוהבת אותך" בערבית.
‫זאת שאלה מכשילה? ‫-תשתקי.
‫מה?!
‫ככה אומרים, לא? ‫-שמעת?
‫לא ככה אומרים? ‫-לא יודע.
‫כן, אני בטוחה. במאה אחוז. ‫-שניהם נכונים, לא?
‫שמעתי את זה. ‫-את נראית בטוחה בעצמך.
‫אומרים את שניהם...
‫אז מה ההבדל? ‫-בואו נשאל צד שלישי, מישהו...
‫ניטראלי.
‫את יודעת איך אומרים?
‫את רואה? ‫-היא בטוחה בעצמה.
‫ברור.
‫זהו זה. אמרתי לך.
‫שניהם נכונים. -האחד או השני. ‫זה לא יכול להיות אותו הדבר.
‫בואו נשאל... ‫-עוד צד שלישי?
‫"צד שלישי" שני.
‫אין דבר כזה. -צד אינסופי... ‫-אתם רוצים לשתות? -שמפניה?
‫או קצת רום. ‫-הזמנו רום, אני לא יודעת למה.
‫זה טעים.
‫אז שמפניה או רום? ‫-שמפניה.
‫הינה דודה.
‫הינה היא!
‫שלום, דודה. -איזה חתיך! ‫-עסוקה מדי בלהסתכל על עצמך...
‫שכחת את דודה שלך? ‫-התגעגעתי אלייך.
‫ממש. מה נשמע? ‫-מצוין.
‫איזה חתיך.
‫פרננדו. -אמין. ‫-מה נשמע? -טוב לראות אותך.
‫אני אוהב את השיער שלך. ‫-הוא צמח.
‫הכול טוב? ‫-מעולה.
‫אתה לא אוהב אותי יותר. ‫-למה את אומרת את זה?
‫כשהיינו ילדים ‫הוא רצה להתחתן איתי.
‫עכשיו הוא לא סופר אותי. -תפסיקי. ‫-היית מאוהב בדודה שלך? -ברור.
‫מי לא היה מאוהב בי? ‫-חכו רגע. שארלוט!
‫בואי.
‫מה נשמע, בנות? ‫יפהפיות.
‫את מספר אחת.
‫שארלוט, דודה קמליה. ‫-נעים מאוד.
‫פרננדו. ‫-נעים מאוד.
‫אתם נראים טוב יחד.
‫איזה זוג מקסים.
‫תחייכי.
‫איך פריז? ספר. ‫-בסדר, כמו שאמרתי לך בטלפון.
‫אני שמח להיות כאן. זה כנראה ‫לא התאים לי. -לא קר מדי שם? -כן.
‫אני שמח לראות את השמש, צבעים. ‫-הים...
‫בפריז הכול נראה לי שחור-לבן. ‫-אתה לא משתעמם? -אין לי זמן.
‫עם העבודה והמסעדה...
‫היא סיפרה לך ‫שאני כותב תסריטים?
‫היא סיפרה לי, כל הכבוד. ‫פגשת את בלמונדו? -לא יצא לי.
‫אנחנו לא גרים באותו רובע. ‫-אתה עוד תפגוש אותו. -אני מקווה.
‫הלוואי שניפגש על בסיס מקצועי.
‫תבקש ממנו חתימה בשבילי. -בכיף. ‫-תגיד לו שיכתוב "לפרננדו",
‫ואני אעבוד בשבילו חינם כל החיים.
‫מה שלומכם? איך החופשה?
‫אימא שלי אמרה לי ‫שהייתם בתוניסיה.
‫כן, היה מדהים.
‫פעם ראשונה שלך? ‫-לא הייתי באפריקה מעולם.
‫איפה הייתם? טיילתם קצת?
‫כן, נפגשנו עם המשפחה בתוניס,
‫ואח"כ ביקרנו את אבא של טוני.
‫טוב לו, הוא מאושר. ‫כיף לראות את זה.
‫הוא קיבל אותנו יפה מאוד. ‫יש אצלו אנשים במשך כל היום.
‫אנשים שמבשלים, מטפלים בגינה, ‫בבריכה...
‫ורק בחורות. בחורות צעירות מאוד.
‫הוא אוהב צעירות, כמו הבן שלו.
‫עם תחת גדול. -בגלל זה ‫דוד קאמל רוצה לנסוע לשם.
‫הוא נשאר שובב כתמיד. ‫-הדוד?
‫כן. שובב ושקרן, כמו טוני.
‫התפוח לא נפל רחוק מהעץ.
‫אין מה לומר.
‫"מעשה אבות סימן לבנים".
‫הוא לא מפסיק...
‫קיבלת את ההדפס ששלחתי לך? ‫-הציור?
‫זה מדהים. ‫כשראיתי אותו במוזיאון,
‫הייתי חייב לשלוח לך אותו. ‫עוד לא הראיתי לך אותו.
‫כשאתה נכנס למסעדה, ‫מצד שמאל,
‫יש ציור, דיוקן של אישה.
‫זה ציור של רנואר. הוא צייר אותו... ‫לפני מאה שנה.
‫היא נראית בדיוק כמוה.
‫מוזר ביותר.
‫הייתה לי צמרמורת כשראיתי ‫את זה. -כן, גם לי. הייתי המום.
‫הייתי כוכבת בגלגול קודם. ‫הייתי המוזה של צייר גדול.
‫זה מוצא חן בעינייך. לא השתנית. ‫-אני יפה, לא? -הכי יפה בעולם.
‫אני מקווה. ‫-היא יותר יפה מהציור. -ברור!
‫בואו נלך לשתות ‫במקום לעמוד כאן כמו טמבלים.
‫רזית. היית ילד שמן.
‫הוא היה כל כך שמן שלא היה יכול ‫ללכת. -למה את אומרת את זה?
‫אל תקשיבי לה.
‫היית תינוק, זאת לא הייתה אשמתך.
‫אימא שלך הניקה אותך ‫עד גיל שנתיים.
‫מה שלום החתן והכלה לעתיד? ‫-מה נשמע?
‫את כבר שיכורה! איך זה ייגמר? ‫-שתית?
‫מי, אני? בחיים לא! ‫-בחיים לא?
‫מה אתה שותה? ‫-אפשר להציע לכם שמפניה?
‫איך מתקדמות ההכנות לחתונה?
‫אנחנו מתכוננים. ‫הדוד אמר שיעזור לנו.
‫הוא רוצה שנתחתן שם, ‫אבל נראה, כי תכננו כבר...
‫איפה, בתוניסיה? -כן. ‫-זה יהיה מדהים!
‫אבל תכננו להתחתן כאן. ‫-אתם מדברים על החתונה? -כן.
‫מה האפשרות השנייה? ‫-פה, כבר הזמנו דברים.
‫מה? אני יכולה להצטרף לשיחה?
‫למה שלא תעשו גם וגם?
‫אנחנו לא רוצים להגזים. ‫-בואו נשתה.
‫לחיי הלילה הזה!
‫לחיי מפגשים כאלה! ‫-צריך להסתכל אחד לשני בעיניים!
‫יש לי שאלה!
‫לא, לא, תשתקי!
‫גם אתה תשתוק. ‫לא ידעת את התשובה.
‫איך אומרים ‫"אני אוהבת אותך" בערבית?
‫בתוניסאית?
‫בבקשה!
‫זהו זה, בדיוק! ‫-זה לא העיקר, העיקר זה לאהוב.
‫זה מיועד למישהו מסוים?
‫לא אמרתי את זה... ‫-היא מסמיקה.
‫את מסתובבת עם הרבה ערבים. ‫-גדלתי רק עם ערבים!
‫קמליה, גם היא ידעה איך אומרים. ‫-מה נשמע? -טוב, ואת?
‫אני מדבר עם העיניים.
‫מה את שותה? ‫-ויסקי, בבקשה.
‫ויסקי? ואת?
‫את יפהפייה.
‫אני מוזגת גם לשרה. ‫-תמזגי לי עוד קצת, בבקשה.
‫שרה, השמפניה שלך!
‫איפה המלצרית הכי יפה? ‫-מה המצב, אמין?
‫אני יכול לדבר איתך רגע? ‫-כן, מה יש?
‫בארבע עיניים.
‫מה אתה זומם עכשיו? -מה שלומך, ‫דודה קמליה? -"דודה"...
‫אני יכול לגנוב אותו לשתי שניות? ‫-לא יותר.
‫לאן אתם הולכים? ‫-לא יודע.
‫איפה נפגשתם?
‫אני ו...?
‫אמין. ‫-בחוף.
‫נחמד. הוא התחיל איתך?
‫הוא התחיל איתך. -לא, ‫הוא לא התחיל איתי. רק דיברנו.
‫איזה שובב. הוא גדל.
‫זה מוזר.
‫אני אוהבת לגעת לך בשיער, סליחה.
‫אני רוצה לראות את הפנים שלך. ‫-או-קיי, בבקשה.
‫יותר טוב?
‫אל תעשי לי ככה. ‫-למה לא?
‫זה מרדים אותי. ‫-זה לא ירדים אותך.
‫תפסיקי, למה את עושה את זה?
‫אני מתה על זה.
‫תעשה לה מה שאתה רוצה. בגילך,
‫הלוואי שחבר שלי ‫היה נותן לי טיפים כאלה.
‫כרמן.
‫תפסיק.
‫מתילד, בואי.
‫רוצה לבוא לשתות איתנו ‫משהו הערב?
‫תדבר קצת עם כרמן.
‫במכונית של מי באת?
‫אני לא יודע מה איתם...
‫בוא איתנו, יש לי מקום. ‫-טוב, נראה מה איתם.
‫כרמן תשמח לשבת בחיקך.
‫אני צוחק, יש מקום לכולם. יהיה כיף. ‫-אתה מוזמן.
‫נחמד מצידך.
‫היא בחורה נחמדה מאוד.
‫מה המצב?
‫חזרתם! הרגתם אותי אתמול.
‫מצאת חן בעיניה. דבר איתה.
‫שארלוט חיפשה אותך. ‫-איפה היא?
‫אני אגש אליה.
‫את בסדר? ‫-כן, אל תדאגי. סליחה.
‫טוני. ‫-כן?
‫אני יכולה לדבר איתך?
‫הכול בסדר? ‫-כן. אפשר לדבר איתך?
‫רק אזמין לי משהו. מה את שותה? ‫-שמפניה.
‫אני רוצה ויסקי, כרגיל.
‫רוצה עוד כוסית? -לא, תודה. ‫-בטוחה? -קח את השתייה ותבוא.
‫קרה משהו? -מה? ‫-קרה משהו? -הכול בסדר.
‫רק שנייה.
‫את באה איתנו הערב? יהיה פיצוץ.
‫מה יש?
‫טוני, בוא לדבר איתנו. ‫-עוד רגע.
‫איפה היית? לא קבענו להיפגש?
‫לא יכולתי. לחבר שלי היה פנצ'ר.
‫הייתי צריך לעזור לו להחליף גלגל.
‫אז למה קבעת איתי? ‫-רציתי לראות אותך.
‫יש לך סיגריה? ‫-לא.
‫מצאתי אחת. רוצה?
‫לא, תודה. זה בסדר. ‫-את לא רוצה?
‫טוני, בוא תראה. ‫-שנייה, אני בא.
‫יש לך אש?
‫יש לכן אש, בנות?
‫מה נשמע, דודה?
‫בוא תבהיר לנו משהו.
‫שנייה, אני בא. ‫-בואי, תכירי את כולם.
‫אניטה. לא, כרמן. ‫אניטה, כרמן.
‫מתילד.
‫למה אתה עושה את זה? ‫-רציתי שתכירי אותן. -למה?
‫מה העניין?
‫אתה חושב שאני עיוורת? ‫-אנחנו סתם נהנים. הן ידידות שלי.
‫עד מתי תמשיך...? ‫תפסיק!
‫את נראית עצבנית. ‫-מן הסתם.
‫את צריכה להירגע.
‫בואי ניהנה. -אתה נהנה ‫קצת יותר מדי. -באמת?
‫אין דבר כזה. ‫-אתה עושה מה שבראש שלך.
‫תפסיק לגעת בי!
‫לא היית צריכה לדבר ככה על טוני. ‫-למה?
‫זאת החברה שלו. ‫-מה זאת אומרת?
‫היא החברה שלו. -לעזאזל!
‫כשאמרתי שאתם זוג נחמד, ‫אמרת "כן"...
‫כבר שלושה ימים
‫שהוא עושה לה קונצים, ו...
‫רציתי לעודד אותה קצת. ‫-הוא מבוגר ממנה.
‫הם לא מתאימים. ‫עדיף לה איתך.
‫מה המצב, חבוב?
‫מה נשמע? -אתה נראה טוב. ‫-איפה המתוקה שלי?
‫לעזאזל, תסתיר אותי. ‫-מה אתה עושה? -תסתיר אותי!
‫מה נשמע, מותק? ‫-קאמל!
‫זאת ממש מחלה, ‫לשקר לכולם כל הזמן.
‫סתם צוחקים... ‫-תפסיק.
‫אני רצינית, זה לא עובד עליי יותר.
‫תחייכי, את הכי יפה כאן. ‫-תפסיק, תפסיק.
‫את הכי יפה מכולן. ‫-למה אתה עושה את זה?
‫את לא יפה כשאת כועסת. ‫-אתה מכעיס אותי.
‫בואי נרקוד קצת. ‫מאריז! איפה מאריז?
‫שרה, שימי לנו איזו סלסה.
‫נרקוד קצת. נתחמם קצת.
‫אתה לא מסוגל לדבר? ‫למה אתה מחליף נושא?
‫אני מדבר איתך. -אתה לא מדבר. ‫-את לא מחייכת, את נראית עצובה.
‫אנחנו נהנים יחד, לא? ‫-אני עצובה בגללך. -בגללי? למה?
‫למה? אתה רציני? ‫-אני רוצה ליהנות איתך.
‫אם אתה רוצה ליהנות איתי, ‫תפסיק עם זה.
‫אל תגיד לי...
‫את יודעת שאת עושה לי את זה. ‫אני מת עלייך.
‫את אהבת חיי. ‫-אתה מת עליה ועליה ועליה...
‫את אהבת חיי.
‫בואי, ניהנה הערב.
‫בואי, בבקשה.
‫תראי.
‫טוני לא מבזבז זמן.
‫תביא אותן.
‫כרמן, תראי לי את ספרד.
‫אני מת על התחת שלך, הוא מדהים. ‫התחת הכי יפה בעולם.
‫בואו. בואו נלך למועדון.
‫אתה נוהג?
‫אתה לא נוהג! ‫אתה לא במצב לנהוג. השתגעת?
‫בחייך, תפסיקי!
‫בואי. קדימה, תיכנסי לאוטו.
‫שימי קסדה. -אל תשחק ‫אותה שאכפת לך. -ניפגש שם.
‫מה זה, קנית אותן בקילו?
‫למה אתה עושה בלגן?
‫קחי אותו איתך.
‫אני לא מאמין! ‫-חכו!
‫לאן אתה הולך? ‫-למועדון!
‫אתה יוצא איתם למועדון?!
‫דבר עם אימא שלך. ‫-מה זה כל הבלגן הזה?
‫לא אמרתי שום דבר.
‫הוא בא איתכם?
‫זה האוטו שלי, אני מחליט. ‫-אין מצב שאתה נוהג!
‫אימא, אני נוהג. ‫אנחנו לוקחים את המכונית שלו.
‫מה הבעיה של המשפחה הזאת?
‫אני מסתדר. ‫-תפסיק לענות לה. תיכנס לאוטו.
‫או שתישאר כאן.
‫קאמל, ‫תעזור לה לעלות על האופנוע.
‫בואי הנה. ‫-אני יודעת לעלות לבד!
‫אתה, תיכנס לאוטו. תפסיק!
‫הצילו!
‫דוד, אתה מעכב אותנו!
‫בגללך, כולם ראו לי את התחת! ‫-אף אחד לא ראה.
‫קדימה, דוד, תיכנס. ‫-קדימה, תנהג.
‫אני בא. -תיזהר. זאת אחותי הקטנה. ‫היא כמו הבת שלי.
‫תפסיק עם ההצגות. תיכנס.
‫תשמור עליה. סע לאט. ‫-קאמל, תיכנס.
‫ניפגש שם. ‫-בזהירות, אמין. סע לאט.
‫תסגרו את הדלת.
‫קדימה, תחייכי.
‫תיהנו!
‫קישטה, תנו לנו לדבר בשקט.
‫שיחת בנות.
‫מומו, הפסטה מעולה!
‫חריפה בדיוק במידה.
‫מצוינת. ‫-לא רעה.
‫נו, נהניתם אתמול בלילה? ‫-כן, היה מעולה.
‫הייתם במצב רוח טוב כשיצאתם. ‫-תפסיקי! -תוריד את העיניים!
‫הוא אוהב לעשות שטויות. ‫-הוא מעצבן אותי. -הוא עשה בלגן?
‫כל הבנות היו סביבו. ‫כולן.
‫מה עם שארלוט? ‫היא לא נראתה בסדר.
‫בסדר גמור, היא שתתה המון.
‫היא חיפשה את טוני כל הזמן.
‫היא הייתה בסדר גמור. ‫היא נהנתה מאוד.
‫טוני בא?
‫הוא לא בא. בכלל לא.
‫הוא יצא איתנו, כמו שראית... ‫-אפילו לא הספקתי לדבר איתו.
‫ואז הוא נעלם. ‫הוא צחק איתנו במכונית, חייך...
‫ואז הוא נעלם! כרגיל.
‫רציתי לצעוק עליו כשיצאתם.
‫זה לא היה הזמן המתאים, ‫אבל חכי חכי.
‫כשראיתי באיזה ‫מצב שארלוט נמצאת...
‫נראה לי ששארלוט ‫היא רק אליבי בשבילם.
‫בשביל מי? ‫-אם את מבינה אותי.
‫אז זה נכון? -אני חושבת שכן. ‫-אופלי באמת...
‫עליתי על אופלי. ‫היא מכירה לו בחורות. מוזר מאוד.
‫אצל טוני, זה שקוף.
‫שארלוט היא בדיוק כמו קריסטל, ‫מוריאל, סנדרין... אותו טיפוס.
‫קורבן של הבן שלך.
‫תמיד בחורות צעירות ותמימות...
‫הוא יודע איך לדבר איתן. ‫כמו אבא שלו. תשאלי אותה.
‫הן רק נועדו להסתיר...
‫את הניאוף שלה.
‫ניאוף... קלמנט רחוק מפה.
‫אבל הוא יחזור והם יתחתנו.
‫ספרי לי קצת על הילדון שלי.
‫מה עם אמין? ‫בטח עשה לו טוב לצאת קצת.
‫ראיתי שהוא נהנה. ‫הוא פחד שאצטרף אליהם למועדון!
‫אמרתי שאני עייפה, ‫אבל רציתי לבוא.
‫הוא נהנה? -כן, מאוד. ‫-הוא לא שתה יותר מדי? -לא.
‫לא, הוא ילד טוב.
‫מישהי התחילה איתו. ‫-נו, בטח, הוא בחור נאה.
‫תנחשי מאיפה היא הייתה. ‫-אני לא יודעת מה הטיפוס שלו.
‫בפריז יש מכל הסוגים. ‫-זאת עיר קוסמופוליטית.
‫רוסייה. יפהפייה. ‫-רוסייה? -ממש בובה.
‫בובה רוסית. לא מאופרת בכבדות? ‫-לא, במראה טבעי.
‫היחידה חוץ ממני.
‫עיניים ירוקות יפות. ‫קצת כמו שלך.
‫יהיו לי נכדים יפים. ‫-עור מושלם, ללא פגם.
‫יש לו טעם טוב, כמו לאבא שלו. ‫-זאת היא שהתחילה איתו.
‫היא התחילה איתו. ‫-כן? אני לא מופתעת.
‫היא הזמינה אותו לרקוד, ‫לשתות כוסית.
‫מה איתך, התנהגת יפה? ‫-כמו תמיד. פרננדו היה איתי.
‫התחילו איתי, אבל הוא לא שם לב.
‫אופלי! ‫-הינה היא.
‫מה נשמע, מתוקה? ‫בואי תגידי שלום. -ילדה שובבה.
‫תאכלו מהפירות. ‫-מה נשמע? -טוב.
‫הכלה שלך. -אני תמיד שוכחת ‫לשאול מה שלום דודה שלך.
‫איך אלנה? ‫-לא משהו.
‫השחמת שלה לא השתפרה?
‫היא לא יכולה להשתפר.
‫לא ביקרתי אותה מזמן.
‫אני מקווה שאת אומרת לה ‫שאני שואלת עליה.
‫אנחנו צריכות ללכת לבקר אותה. ‫-צריך למצוא זמן. זה לא בסדר.
‫את מרגישה יותר טוב מאתמול? ‫-כן, ואת?
‫את פיתית אותי.
‫אתן לא יודעות לשמור סודות.
‫לא נאמר אף מילה נוספת.
‫את משתתפת במסיק?
‫לא עם אבא שלי. הוא עובד לבד.
‫את לא עוזרת לו? -לא. ‫-הזיתים הבשילו מוקדם השנה.
‫בגלל גל החום. ‫כל העולם השתגע.
‫לא רק הבנים והבנות...
‫החום משגע את כולם. ‫אפילו עצי הזית.
‫הזיתים נושרים לפני הזמן.
‫יהיה שמן זית טוב השנה.
‫אמת ויציב. ‫-אתן מסתירות משהו? ספרו לנו!
‫היא כזאת פתיינית. ‫-ברור, היא תמיד הייתה יפהפייה.
‫כשהיינו לוקחים אותה ‫לגן השעשועים... גם טוני.
‫איך הוא היה דואג לה! ‫יחד עם קלמנט.
‫שניהם. -טוני היה קורא לה "יקירתי". ‫-היא רדפה תמיד אחרי טוני.
‫היא הייתה נותנת לו יד. ‫-לא נכון. -כן, כשהיית קטנה.
‫אחר כך השתנה לך הטעם. ‫תפסת לך בלונדיני.
‫מה שלומו? ‫-בסדר גמור.
‫שמעת ממנו? -כן. ‫-נו, בטח.
‫אני אף פעם ‫לא רואה אותו כשהוא בא.
‫הוא לא רוצה לפגוש אותי?
‫הוא בא לחופשה. ‫-הוא נח, כן.
‫אתם בטח מתכתבים. ‫הוא מספר לך מה הוא עושה...
‫קצת.
‫לא הרבה. -הוא לא מעז ‫לספר לי מה הוא עושה?
‫לא, הוא לא... ‫-אולי הוא לא מרגיש בנוח.
‫את רוצה ענבים?
‫תתכבדי.
‫אולי הוא מרגיש ‫לא בנוח בקשר לעבודה שלו.
‫הוא משרת על ה"שארל דה גול".
‫לא אשמתו שהציבו אותו שם. ‫הוא מקבל פקודות.
‫את לא מתגעגעת יותר מדי, ‫את נהנית מהחיים. מגיע לך.
‫בטח לא קל לו שם. ‫זה לא מועדון ריקודים.
‫מועדון ריקודים...
‫הם יוצאים למשימות חשובות.
‫אני מתפלאת עליו שהוא הלך לשם.
‫כן, כלומר...
‫הוא גדל עם הילדים שלנו,
‫איתך... ‫-תראי מה זה!
‫לא האמנתי ‫שקלמנט יגיע יום אחד...
‫למפרץ הפרסי, ‫ישמור על השמיים והים...
‫צריך להתפרנס. ‫-כן.
‫לפעמים בחיים... ‫צריך לקבל החלטות.
‫זאת לא אשמתו, אבל בכל זאת,
‫זה עשה לי משהו, לדעת שהוא שם.
‫בכל אופן, אתם מתחתנים בקרוב? ‫-כן.
‫את מאושרת? ‫-כן.
‫יופי.
‫למה דחוף לכולכן להתחתן?
‫את אומרת את זה, ‫כי את לא נשואה. -וטוב לי!
‫אם את אומרת...
‫בגלל שהוא לא הציע לך נישואים. ‫-דווקא כן. כל קיץ לאור הירח.
‫ואף פעם לא אמרת "כן"? ‫-הוא הבין שאין טעם והפסיק להציע.
‫אם מתגרשים מיד לאחר מכן... ‫-שום דבר בחיים לא בטוח.
‫בדיוק! ‫עוד סיבה לא לחתום על החוזה.
‫נישואים לא חייבים להימשך לנצח.
‫אנחנו לא שייכים לאף אחד.
‫אם את מדברת ככה, ‫הסוף ידוע מראש. -את צודקת.
‫אם את אומרת, "כן, אנחנו ‫מתחתנים, אבל זה לא לתמיד".
‫לא, נישואים זה לכל החיים.
‫אחת גרושה, ‫והשנייה לא התחתנה מעולם.
‫כדאי לכן ללמוד מהניסיון שלנו.
‫נראה בעוד כמה שנים.
‫זה נכון: היא גרושה ואני לא נשואה.
‫אף אחד לא נאמן, ‫עם או בלי נישואים.
‫מספיק שתחשבי על מישהו אחר,
‫ואת לא נאמנה. ‫-מותר לשנות דעה ולהתלבט.
‫זה לא חוסר נאמנות.
‫את יכולה להיות עם מישהו, ‫ולא להיות בטוחה.
‫זה לא אומר שאת לא נאמנה. ‫זה לא אומר כלום.
‫בקיצור, כולנו באותו חרא. ‫-למה את אומרת את זה?
‫תקפצי מהר מהאונייה!
‫אני מתחתנת, אבל אחר כך...
‫אם מחר אפגוש מישהו... -את לא ‫נשואה, וזה יכול לקרות גם לך.
‫בדיוק בגלל זה אני לא מתחתנת.
‫ככה אם זה יקרה, לפחות... ‫לא אצטרך ללכת לבית המשפט.
‫בכל אופן, מתי החתונה? ‫-23 באוקטובר.
‫תדחו אותה ‫ותתחתני יחד עם קמליה.
‫ככה תוכלו להתחתן בחמאמאת. ‫-איזה חתיך!
‫את מסתדרת עם שלושתן?
‫אתה לא מתבייש? ‫בא לכאן עם בירה!
‫ממתי אתה שותה? ‫-זאת הראשונה שלי. -אני מקווה.
‫אבא נתן לי אותה. ‫-גורבצ'וב!
‫נדבר אחר כך.
‫תשאיר אותה איתנו. ‫למה אתה לוקח אותה?
‫היא באה איתנו, לא איתכן... ‫-היא הייתה בסדר. היא לא התלוננה.
‫היא לא באה לחפש אותך!
‫תראו אותו!
‫הבן שלי לומד מהר.
‫בכל אופן, היא מניפולטיבית.
‫מניפולטיבית.
‫היא מופקרת. ‫-זה ברור.
‫היא יפה. ‫-יפהפייה,
‫אבל אלו שנראות כמו מלאכיות ‫הן הכי גרועות.
‫אבא שלה, ההורים שלה, ‫רוצים שהיא תתחתן.
‫גם היא רוצה להתחתן, ‫עברו שמונה שנים.
‫טוני לא מתאים להיות בעל, ‫אני יודעת את זה.
‫את חושבת שתחתני אותו יום אחד, ‫תשכחי מזה! אין מצב.
‫טוני הוא כמוני. ‫הוא לא רוצה נישואים וחוזים,
‫והוא צודק! ‫אבל אני לא יכולה להגיד לו את זה,
‫אני צריכה לשחק אותה...
‫כדי שאת תהיי מרוצה. ‫אבל הוא צודק, הוא חופשי.
‫שידברו, מה אכפת לך? תצחקי.
‫אל תסתכלי עליהן!
‫כשהן אומרות לך, ‫"את וטוני מתאימים",
‫תגידי, "כן, נכון..." ‫זה מה שעשיתי, צחקתי...
‫אמרתי, "כן, אבל אני עם קלמנט". ‫-הן יודעות את זה.
‫אל תדאגי.
‫בוא נדבר עליך.
‫למה אתה לא מספר ‫מה עשית אתמול בלילה?
‫אתה יכול לספר לי. ‫-מה?
‫מה עשית איתה. ‫הלכת אליה או לא?
‫ראית שהלכתי איתה. ‫-אבל מה קרה אחרי שליווית אותה?
‫יצאנו מהמועדון, טיילנו על החוף.
‫ליוויתי אותה למלון שלה, ו...
‫ומה? כלום?
‫זהו? -תפסיקי. ‫-למה אתה הולך? תישאר!
‫תסתכל לי בעיניים. תגיד לי! ‫-ליוויתי אותה, דיברנו, זה הכול.
‫לא יכולתי לתת לה לחזור לבד. ‫-איך קוראים לה? -אנסטסיה.
‫איזה מין שם זה?
‫רוסי? ‫-כן.
‫מה היא עושה בחיים? ‫-היא סטודנטית לספרות.
‫התעניינת במה שהיא סיפרה לך.
‫הם יכולים לדבר... ‫אבל הם לא יודעים כלום.
‫נהנית? ‫-כן, היא נחמדה...
‫"נחמדה". ‫-דיברנו על ספרות וקולנוע.
‫אתה פוגש בחורה במועדון ‫ומדבר איתה על ספרות וקולנוע.
‫את מכירה אותי. ‫-אני לא צריכה לשחד אותך. -לא?
‫לא. אתה לא אומר שום דבר.
‫לא, לא, בוא הנה.
‫זה יעלה לך. ‫-מה אני יכולה לעשות בשבילך?
‫תגיד לי. ‫-כסף לא יעזור לי... -זה קל מדי.
‫נכון. אבל זה היה עולה לך הרבה. ‫-אבל זה קל מדי.
‫את חייבת לי חיים כפולים, ‫שלך ושל טוני.
‫ושלך. ‫-אז את חייבת לי חיים משולשים!
‫מה אתה רוצה?
‫חשבתי...
‫חשבתי לצלם אותך.
‫כן? ‫-ברור, זה הכול?
‫רק תמונות? ‫-כן.
‫אתה לא חמדן.
‫כמו לפני שלוש שנים? ‫"לפני" ו"אחרי"?
‫נעשה את זה אחר כך, ‫אבל אני מנסה...
‫ראיתי כמה תערוכות ואני עובד על...
‫נושא שעוד לא צילמתי אף פעם.
‫אני רוצה לנסות לצלם תמונות... ‫עירום.
‫לא יודעת.
‫את מסכימה? ‫-לא... היית מת!
‫אתה משוגע, תצלם מישהי אחרת. ‫-זה שום דבר. -לא.
‫את חייבת לי הרבה יותר מזה.
‫תמונות עירום? אתה רציני?
‫לא, אני לא יכולה. ‫-למה לא? -זה בלתי אפשרי.
‫צילמתי הרבה דברים, ‫אבל את זה עוד לא.
‫לא, אני לא יכולה להצטלם בעירום.
‫אני לא יכולה להגיד להוריי:
‫"אמין מצלם אותי בעירום..." ‫אל תגידי להם כלום. זה יישאר בינינו.
‫זה יאפשר לי לנסות משהו חדש...
‫מעורר השראה, ובשבילך, זה... ‫-מה יצא לי מזה? -זה כיף.
‫התמונות יבליטו את היופי שלך. ‫זה ימצא חן בעינייך.
‫בקיצור, אתה תיהנה מזה. ‫-גם את. -אני לא מעוניינת.
‫גם בעתיד, ‫תשמחי להסתכל בתמונות האלה.
‫כמו שאמרתי לך, ‫את השתנית, ולטובה,
‫ויהיה נחמד להנציח את זה. ‫-אין לי צורך לראות את עצמי.
‫זה ימצא חן בעינייך. ‫-אני אצלם אותך על שפת האגם,
‫באור הזריחה...
‫כמו עכשיו, לא?
‫אתה מדמיין אותי עירומה? תפסיק.
‫מה אני אצטרך לעשות?
‫אני אראה לך. ‫תתנהגי בצורה טבעית...
‫שלום!
‫היא הבהילה אותי.
‫מה אתם עושים? ‫-סתם מדברים.
‫על מה? עליי? ‫-תקציר מאירועי אמש.
‫ומה המסקנה? -היה מגניב. ‫-היית לוהטת!
‫הייתי לוהטת? -לגמרי. ‫-מה זאת אומרת?
‫את לא זוכרת? ‫-לא.
‫מה?
‫לא, אני הסתכלתי עליכם.
‫הסתכלתי עליכם.
‫ומה ראית? ‫-שאתם מדברים בלעדיי.
‫בלעדייך או עלייך? ‫-אין לי רשות...? -לא, עוד לא.
‫אתן לך רשות במועד מאוחר יותר.
‫אבל לא כרגע.
‫אתם יכולים לדבר עליי... ‫-את מקנאה. -לא נכון.
‫את מקנאה בו או בי? ‫זה לא ברור.
‫אין תשובה נכונה... ‫-כדו-מינית, את יכולה לקנא בשנינו.
‫זהו, בדיוק.
‫הבנת טוב מאוד.
‫תפסיקי!
‫לא שני הצדדים!
‫תחזיק את זה בזמן שאני קושרת ‫את השני. -תקשור לה את זה.
‫ואם אעזוב את זה? -לא, אל תעזוב. ‫-אל תנצל את המצב.
‫ראית איך הוא...
‫עושה קשר?
‫תירגעי. ‫-אל תתפסי תחת.
‫בואי תשכבי, את שיכורה. ‫-בואו נלך...
‫תסתלקי.
‫תפסיקי לעשות את זה.
‫לא ראית מספיק ממני?
‫לא ראיתי אותך בכלל.
‫תפסיקי!
‫היא מקנאה. ‫את מקנאה שאני מדבר עם גבר?
‫את יכולה לעשות מה שאת רוצה. ‫-סיפור האהבה שלנו נגמר.
‫הוא לא התחיל בכלל. ‫-את התחלת אותו אתמול בלילה...
‫יש לה המון חלב.
‫סיפרת לליז על סבתא? ‫-לא, לא.
‫יש לנו סיפור לספר לך. סבתא ‫עשתה זאת שוב. -מה היא אמרה?
‫את יודעת שהיא רכלנית. ‫-ברור.
‫העובד החדש שלנו הוא שחור. ‫-לא ראיתי אותו.
‫ישבנו לאכול ארוחת ערב עם אבא.
‫רבקה, שרה ואני מתנו מצחוק.
‫סבתא שאלה אותו מאיפה הוא.
‫הוא אמר שהוא מפריז.
‫היא שאלה, "מאיפה בפריז?" ‫הוא אמר, "מהפרוורים".
‫היא התעקשה, ‫"בטוח שאתה מפריז?"
‫היא רצתה שיראה לה תעודת זהות?
‫היא אמרה, ‫"מאיפה ההורים שלך?"
‫הוא אמר, ‫"ההורים שלי גם צרפתים".
‫היא שאלה, ‫"הם הרבה זמן בצרפת?"
‫הוא אמר, "כמעט 30 שנה".
‫אז היא אמרה, "הם באו באונייה?
‫"נולדת על הסיפון?"
‫לא יכולנו להתאפק, ‫והיא לא הפסיקה.
‫כשהיא מתחילה... ‫-הטבלה בידי סבתא.
‫"ברוך הבא לחווה".
‫יופי של קבלת פנים!
‫איזו קלישאה.
‫ממש ריחמתי עליו.
‫זהו, אפשר להוציא אותן? ‫-כן.
‫תבדקי שהן אכלו.
‫נראה לי שזה בסדר.
‫קדימה, קטנטונת.
‫שימי עליה עין!
‫איחרת.
‫לא! ‫-כן.
‫מתי היא המליטה?
‫לפני רגע. ‫בדיוק אחרי שהתקשרתי אליך.
‫זה לא נכון.
‫באמת?
‫ההמלטה נעצרה.
‫הן לא כאן. הן במבנה לחוד.
‫עד שהן... ‫את מוכנה לסגור? -כן.
‫אז מתי היא תמליט?
‫אני לא יודעת, זה לא מדע מדויק.
‫בואו, בנות.
‫תכניסי אותן.
‫שלום!
‫קדימה, קטנטונת.
‫באת לצלם תמונות? ‫-כן, רציתי לצלם המלטה.
‫בשביל מה? ‫-סליחה שאני מפריעה!
‫כדי לצרף לתסריט שכתבתי.
‫הבנתי. על מה? ‫-על טלה.
‫תפסיקי לפלרטט. ‫-איזה שטויות.
‫בקשר להיום... ‫-ולפלרטוטים שלך.
‫היא מסמיקה.
‫אני וליז יכולות לצאת להפסקה ‫וללכת לים?
‫היום? ‫-כן.
‫אם את לא צריכה אותנו.
‫תנקו את העמדות ותחזרו עד שלוש ‫כדי להוציא אותם למרעה.
‫את מרשה לה לפלרטט בים? ‫-אתה הולך לים?
‫לא היום.
‫לא נראה לי. מה איתך, אופלי? ‫-אתה רואה...
‫ואתה?
‫כלום? ‫-אני מחכה.
‫ראית את זאת? זה בסדר?
‫אפשר להוציא אותן.
‫מה אתה עושה? ‫-ממתין להמלטה.
‫זה יכול לקחת שעות. ‫אולי תצטרך לישון כאן.
‫קדימה, ילדה גדולה.
‫אתן תסיימו כאן? ‫-כן, אין בעיה.
‫להת'. -להת'. ‫-תיהנו אחר הצהריים. -תודה.
‫תזכרו לחבר את זה. ‫-בסדר, ננקה פה, אל תדאגי.
‫בהצלחה! ‫-תודה!
‫היא מאוהבת בך.
‫כשהתקשרתי אליך הבוקר ‫לגבי ההמלטה,
‫זה לא היה תורה לחלוב. התקשרתי ‫אליך, ופתאום היא הופיעה.
‫היא ידעה טוב מאוד.
‫היא מדברת עליך כל הזמן. ‫היא באה אליי לחדר:
‫"איפה אמין? מה הוא עושה?
‫"הוא עדיין חתיך?"
‫וברגע שבאת, ‫עוד לפני שאמרתם שלום...
‫בסדר, בסדר. הבנו.
‫תבקש ממנה להצטלם בעירום, ‫היא תסכים בלי בעיות.
‫היא תציע לך מיוזמתה: ‫"צלם אותי בעירום!"
‫היא חמודה.
‫אבל הרסת לה את היום.
‫היא שאלה אותי מולך אם היא יכולה ‫ללכת לים, ואתה לא אמרת כלום.
‫היא חיכתה שתגיד,
‫"אני יכול לבוא איתכן?" ‫את חושבת?
‫אני לא חושבת, אני בטוחה.
‫למה היא שאלה אותי מולך?
‫היא חיכתה שתגיע ‫ורק אז שאלה אותי.
‫היא רצתה שתדע.
‫כמו נאדג' ואני כשהיינו קטנות. ‫נשבעת לך.
‫תמיד התחרינו ‫מי תקיש ראשונה בדלתך,
‫מי תקסים יותר את הוריך...
‫ותהיה הכלה שלהם.
‫זה סוד. אל תדבר על זה.
‫גדלנו מאז, שתדע לך.
‫נאדג' ואני היינו בתחרות מטורפת.
‫אלו שמסומנות ‫בכחול אמורות להמליט...
‫בקרוב. ‫-מתי בערך?
‫לא יודעת. אלו שיש להן ‫בטן גדולה עומדות להמליט.
‫הינה, תראה.
‫יש לה "פתיחה", ‫העטינים שלה נפוחים.
‫תראה את זאת.
‫היא המליטה.
‫מתי? ‫-לא יודעת, הרגע שמתי לב.
‫הוא עומד! ‫-הצעדים הראשונים.
‫הוא ינסה לינוק עכשיו.
‫אתה רוצה לשבת על מה, כיסא? ‫-לא, אני אשאר כאן.
‫אתבונן בהן.
‫ואחכה. ‫-אני יכולה לתת לך...
‫ערמת חציר.
‫רוצה? ‫-כן.
‫זוזו, זוזו!
‫קדימה, בנות!
‫תודה.
‫הינה לך כיסא. ‫-מצוין.
‫זאת נקודת תצפית מעולה.
‫אם תרצה לראות ממש טוב, ‫תצטרך להתכופף.
‫תתנמך. שב.
‫תסתכל עליהן.
‫אתה רואה...
‫את הנרתיק המורחב?
‫רואים גם את הצירים, תשים לב.
‫הצירים זאת ההתראה האחרונה? ‫-כן, בדיוק.
‫איך רואים את זה? ‫-זאת תחילת ההמלטה.
‫מתחת לצלעות... כאן.
‫הינה, יש לה צירים. ‫רואים דחיפות והתכווצויות.
‫אחר כך רואים כאן.
‫אני חושבת שהיא ממש קרובה.
‫יש לה...
‫אולי הפקק הרירי כבר השתחרר. ‫יש קצת דימום.
‫זה לא ממש דם. זה שקוף ודביק.
‫בוא נראה מי זאת.
‫שים עליה עין. ‫-טוב.
‫אני הולכת. ‫-או-קיי.
‫אם תהיה כאן כשאחזור ב-23:00, ‫סימן שכלום לא קרה.
‫להת'. ‫-להת'.
‫אם יצאו לך תמונות יפות, ‫אולי אסכים שתצלם אותי בעירום.
‫באמת?
‫אולי.
‫תלוי. נראה.
‫זאת ידידה שלי. אופלי.
‫יש לה חווה גדולה, והיא...
‫היא עושה חלב והיא עושה... ‫הכול בחווה. -מה אמרת?
‫אתה יכול לחזור על זה, בבקשה? ‫-אמרתי שיש לך חווה ושאת...
‫אתה לא צריך לדבר על החיים שלי.
‫היא יפהפייה.
‫אמין כאן. ‫-מה?
‫אמין כאן.
‫איפה הוא?
‫ליד הבר.
‫אני אגש אליו.
‫אני אוהב אותך. ‫-תפסיק.
‫אני אוהבת ‫את כל הדברים הטובים בחיים:
‫אלכוהול, בחורות, בחורים,
‫חופשות...
‫דוד, תשתה איתנו? ‫-משהו קטן...
‫בואו נשתה, חבר'ה! -תן לי שוט. ‫-אנחנו לא צריכים סירופ.
‫תמזוג עוד אחת.
‫לחיים!
‫היא רוצה לרקוד איתך.
‫מאיפה אתה בא? ‫-הייתי בבית.
‫בבית? ‫-כן.
‫צילמת תמונות? ‫-כן, צילמתי תמונות.
‫שמת דבש על...
‫איך אתה מושך אותן?
‫אתה רוצה לצלם אותי? אני דוגמנית.
‫תן לה נשיקה. ‫לא, נשיקה אמיתית. על השפתיים.
‫לא, באמת.
‫מה קורה?
‫מה אתה מנסה, להכריח אותם?
‫אתה לא רוצה לצלם אותה? ‫-כן, דיברנו על זה.
‫היא יפה מאוד.
‫יפה מאוד.
‫אתה רוצה שוט?
‫לא, תודה. ‫-מה איתך? מה את רוצה?
‫טקילה.
‫מה את שותה? ‫-היא הזמינה כבר. תזמין גם משהו.
‫תעזור לי לרדת!
‫הגיע הזמן ללכת הביתה.
‫היינו מעולות הערב!
‫היינו מעולות! ‫-שתיים נגד אחת, וכיסחתי אתכן!
‫הינה השופט.
‫אני לא אומר כלום.
‫אסון.
‫כולכן שיכורות. ‫-לא.
‫אני לא שיכורה! ‫אני נשבעת לך.
‫דודה הולכת ליפול.
‫הוא לא עוזב אותי.
‫-מי?
‫תנחש.
‫דיברנו מקודם.
‫הוא אמר שהוא אוהב אותי ‫בגלל שהוא שיכור.
‫אמרתי לו, ‫"תעמוד מאחורי זה מחר בבוקר".
‫הוא אמר, "אני אעמוד מאחורי זה".
‫הוא אמר, ‫"אני אוהב אותך. אדבר עם קלמנט".
‫אמרתי לו, "נדבר אחר כך".
‫נחיה ונראה.
‫הוא מעצבן אותי.
‫השגת את התמונות שרצית? ‫-כן, מדהים.
‫היא המליטה שניים.
‫לא נכון! מגניב! אז חיכית.
‫לא ציפיתי לשני. ‫-כן, ברור.
‫אי אפשר לדעת מראש.
‫היה כבר חושך בחוץ? ‫-כן.
‫היא התיישבה בפינה שקטה.
‫אמרתי לך, הן הולכות הצידה. ‫אם אתה רואה אחת לבד...
‫לא, תודה. ‫-אני לא יכולה לסיים.
‫את שיכורה. ‫-לא נכון.
‫אני פשוט רוצה מים.
‫אתה לא רוקד? ‫-כן!
‫"כן!" אני רואה...
‫אני הולכת לרקוד.
‫אתה משוויץ בפני הבחורה שלך?
‫איך קוראים לה?
‫ג'סיקה.
‫מה את שותה? ‫-כלום, ואתה?
‫מה יש?
‫אל תיגע.
‫אף אחד לא מסתכל. ‫-כולם כאן.
‫סלין מאחוריך. ‫ואמין מסתכל עלינו.
‫תתרחק, שלא יתפוס אותנו.
‫אין אף אחד. -אמין לא מפסיק ‫לשאול אותי שאלות.
‫תעמיד פנים.
‫ערב טוב.
‫תראו מי כאן!
‫מה המצב? ערב טוב!
‫מה אתה רוצה?
‫אני לא מבינה. מה זה?
‫למה אתה עושה ‫תנועות מוזרות עם הלשון?
‫להשאיר אתכם לבד? ‫-לא, למה?
‫אחלה ערב, נכון? ‫את לא רוקדת? -את לא רואה?
‫יופי של ריקוד! ‫-אסור לנוח רגע?
‫מה יש?
‫אבטחה, בבקשה!
‫מישהו מציק לי.
‫אני מוותר. ‫-אני צוחקת.
‫למה את לא מתחילה איתה?
‫זה מה שעשיתי.
‫אף אחד לא מסתכל.
‫אף אחד לא מסתכל עלייך. ‫-אז?
‫את יכולה לנשק אותה. ‫-אתה יכול לנשק אותי.
‫גם את. ‫-לא, אתה.
‫אם אתה אוהב אותי...
‫בואי נעשה שלישייה הלילה. ‫-לא.
‫היא שווה. ‫-לא מגיע לך.
‫נו, לכי. ‫-לך בעצמך.
‫אני בטוח שהיא תסכים.
‫אמין, בוא! ‫-אמין!
‫איך לך בושה?
‫אין לה בושה.
‫חופש!
‫אהבה!
‫אתה רוקד טוב.
‫לך תביא את הספרדייה. -תני לי ‫נשיקה. -תביא אותה ונשכב איתה.
‫באמת? הלילה? ‫-לך.
‫אתה רוצה ללכת? נמאס לך ‫לרקוד איתי? -לא אמרתי את זה.
‫אתה נבוך? יש לך חברה?
‫אתה לא יודע? -כן... ‫-מי החברה שלך?
‫אין לי חברה.
‫-לא?
‫בטוח?
‫הינה היא מולך.
‫מה קורה איתה? ‫-איך תחזרי הביתה?
‫מה קורה איתה?
‫אני רואה את סלין...
‫מה הבעיה שלך?
‫הוא כמו אח שלי.
‫לשפוך או לא? ‫-לא, לא.
‫הוא אח שלי!
‫תפסיקי!
‫מה אתן רוצות לשתות? ‫שמפניה או יין?
‫קדימה, תני לי נשיקה. נשיקה.
‫היי!
‫טוב לראות אותך!
‫מה אתה עושה פה? ‫רוצה לשתות משהו?
‫לא, תודה. אני מחפש את אנה.
‫אנה... לא ראיתי אותה ‫בשעתיים האחרונות.
‫קבעתם להיפגש?
‫אתה רוצה שאעזור לך לחפש אותה? ‫-אני צריך עזרה. -או-קיי.
‫אנסטסיה.
‫אנה.
‫אני לא לבד. את בפנים?
‫תיכנס, בבקשה.
‫היא...
‫סליחה... -לא, לא. ‫-אנחנו בלגניסטיות.
‫אני פשוט מחפש את אנה.
‫אנחנו דוגמניות מבולגנות.
‫זה חלק מהמקצוע, אני חושבת. ‫זה הופך אותנו ל...
‫סליחה.
‫אולי היא בחוץ?
‫כן, אני...
‫אני לא חושבת שהיא בבריכה, ‫כי הייתי שם,
‫ו... היא לא.
‫אולי היא בחוף.
‫אני לא יודעת.
‫אני צריך לזוז.
‫כן, כן.
‫אתה יודע, אני מסתכלת עליך, ‫ואני מבינה למה היא מחבבת אותך.
‫יש לך... מין קטע כזה,
‫עם המבט העמוק בעיניים.
‫אנחנו יכולים ללכת לבריכה ‫ולחפש אותה. -או-קיי.
‫שארלוט?
‫מה נשמע? ‫-לא הייתי בטוח שזו את.
‫את בסדר? -כן, ואתה? -אני שמח ‫לראות אותך. -כנ"ל. מה נשמע?
‫אני סתם מסתובב ‫ומצלם את השקיעה.
‫מה איתך? ‫-כלום, שחיתי קצת, אני נחה...
‫את לבד?
‫כן.
‫מה את מספרת?
‫לא הרבה.
‫כל הימים נראים אותו הדבר, ‫אני לא עושה הרבה.
‫מה נשמע אצלך? ‫-בסדר. אני נהנה מהחופשה.
‫מה אתה עושה?
‫כרגיל, ים, חופשה...
‫הרבה תמונות.
‫כן?
‫יפה כאן. יפה מאוד.
‫את לא עם החברה שלך?
‫עזבתי את הבית של סבתא שלה.
‫אנחנו לא מדברות.
‫בילינו כל ערב בבית עם טוני וג'ו.
‫נמאס לי לראות אותם כל הזמן.
‫אז עזבתי.
‫אולי עדיף ככה. ‫-יש לי דירה קטנה, ממש נחמדה.
‫קטנה, אבל נחמדה.
‫יש לי מרפסת קטנה. נחמד.
‫תיהני ממנה.
‫בכל מקרה, נשארו שלושה-ארבעה ‫ימים. -זהו, את נוסעת? -כן.
‫אני מצטרפת להורים שלי באתונה.
‫נבלה שם עשרה ימים בערך. ‫-היית שם פעם?
‫לא, זאת הפעם הראשונה.
‫נשמע נחמד. -כן, מעולה. ‫דיברתי על זה המון זמן.
‫אני שמחה.
‫מה שלום ההורים שלך? ‫-טוב. הם במסעדה.
‫הכול בסדר? ‫-כן.
‫יופי. ‫-תקפצי לפני שאת נוסעת.
‫כן, זה מה שתכננתי. ‫רציתי לבקש מאימא שלך סליחה.
‫אין לך על מה. ‫-כן, יש...
‫באתי למסעדה. היא הייתה עסוקה, ‫אבל דאגה לי. היא מקסימה.
‫אני רוצה שהיא תדע את זה.
‫הדירה שלך קרובה? ‫-כן, חמש דקות הליכה.
‫לאן אתה הולך? -אני אלווה אותך. ‫-נחמד מצידך.
‫עשיתי קניות. ‫רוצה לבוא לאכול אצלי?
‫כן, למה לא?
‫יאללה. -הזמנת אותי כל כך יפה. ‫-אל תשווה אותי לאימא שלך.
‫זה לא יהיה באותה רמה. ‫אבל אני אכין לך משהו טעים.
‫אני סומך עלייך.
‫מה אתה רוצה לאכול? ‫-מה שתבחרי.
‫פסטה זה בסדר? -מצוין. ‫-יופי. איזה רוטב אתה רוצה?
‫עגבניות טריות, קצת בזיליקום ושום.
‫יש לי את כל זה. ‫-אני אוהב דברים פשוטים.
‫זה ייקח קצת זמן. ‫אני מקווה שיש לך זמן.
‫יש לי את כל הזמן שבעולם.
‫"מכתוב אהובתי: פרק ראשון"
‫עברית: ‫שלומי שורצולד